Traducerea ºi adaptarea: veveriþa_bc & Cookie @ www.titrãri.ro
URZEALA TRONURILOR Sezonul 2, Episodul 2
Sincronizare BluRay: Florin C, titrãri.ro
Bãiete!
Frumuºelule.
Ce vrei?
Mi-e sete. N-am mai bãut nimic de o zi ºi o noapte.
- Þi-ai putea face un nou prieten. - Am prieteni.
Dã-ne bere, pânã nu te jupoi!
Nu mi-am ales eu tovarãºii. Ãºtia doi n-au niciun fel de maniere.
Îmi cer iertare.
Numele tãu e Arry.
Numele meu e Jaqen H'ghar. Sunt din Oraºul Liber Lorath.
Rahat mic ce eºti! Adu-ne bere!
Trebuia sã ceri frumos.
Vino mai aproape!
O sã-þi bag bãþul ãla în fund pânã o sã-þi dea sângele!
Ai mai mult curaj decât raþiune.
Treci încoace!
Yoren a spus sã nu ne apropiem de ãia trei.
Nu mã sperie.
Atunci, eºti prost. Pe mine mã sperie.
Ce cautã un perceptor atât de departe de Debarcader?
- Ce faci? - Pe mine mã cautã.
- Tu eºti ºeful aici? - Sunteþi cam departe de casã.
- Te-am întrebat ceva. - Aºa-i.
Aþi întrebat fãrã maniere, iar eu am ales sã nu rãspund.
Am un mandat regal...
...pentru unul dintre ºobolanii pe care-i duci cu tine.
Uite cum stã treaba...
ªobolanii ãºtia aparþin Rondului de Noapte acum.
Asta înseamnã cã Regii ºi Reginele nu se pot atinge de ei.
E amuzant...
Oamenii se gândesc atât de mult la gâtlejurile lor,
încât uitã de partea de jos.
Am ascuþit sabia asta înainte de micul-dejun.
Aº putea sã rad ºi fundul unui pãianjen cu ea.
Sau þi-aº putea ciupi artera asta din picior.
Dacã-þi fac asta, nimeni de-aici nu ºtie cum sã te facã bine.
Pãstrãm noi sabia asta.
Armele bune sunt mereu la mare cãutare la Zid.
Aveþi de ales.
Ori muriþi în intersecþia asta, departe de casã,
ori vã întoarceþi în oraº ºi le spuneþi superiorilor voºtri
cã n-aþi gãsit ceea ce cãutaþi.
Cãutãm un bãiat pe nume Gendry.
Poartã cu el un coif în formã de cap de taur.
Oricine îl va preda va primi o recompensã din partea Regelui.
Ne vom întoarce cu ºi mai mulþi soldaþi
ºi o sã-þi iau ºi capul acasã, alãturi de cel al bastardului.
Milord...
M-ai fãcut sã aºtept cam mult. Prietenul tãu mi-a þinut companie.
Vorbeam despre faptele tale de vitejie
în victoria împotriva forþelor auxiliare ale Casei Stark.
A fost o bãtãlie pe cinste.
Am auzit cã ai avut o ranã teribilã la cap.
Nordicii sunt niºte rãzboinici desãvârºiþi.
Eu i-am povestit cum ne-am întâlnit.
Ai gãsit o fiinþã atât de frumoasã în bucãtãria tatãlui tãu...
Aproape cã-mi cere sã te cred.
Chiar se întâmplã lucruri stranii.
Sã vezi ce plãcintã cu peºte face...
Nu cred cã Lordului Varys îi place plãcinta cu peºte.
- De unde ºtii? - Eu mereu îmi dau seama.
Cu oameni precum Lordul Varys, nu putem cãdea pradã defectelor noastre.
O sã-i placã ºi peºtele în curând.
Mã bucur cã noua ta prietenã a venit cu tine în capitalã.
Prietenii joacã un rol important în viaþã.
Mare pãcat cã tatãl tãu n-a vrut s-o lase sã vinã.
Nu vã faceþi griji, Milord,
mã pricep sã þin secrete pentru bunii mei prieteni.
Discreþia ta e legendarã când vine vorba de prietenii tãi.
Urât din partea mea sã trãncãnesc atât când vreþi sã vã odihniþi.
Plec acum.
Bun venit în Debarcaderul Regelui, draga mea.
Oraºul e mai luminat prin prezenþa ta.
Avem o întrunire în Consiliu, Milord.
Nu-mi plac ameninþãrile.
Dar cine te-a ameninþat?
Nu sunt Ned Stark. Eu înþeleg iþele acestui joc.
- Ned Stark avea onoare... - Eu nu am.
Dacã mã mai ameninþi o datã, te arunc în mare.
S-ar putea sã te dezamãgeascã rezultatele.
Furtunile vin ºi pleacã.
Peºtii mari îi mãnâncã pe cei mici, iar eu vâslesc mai departe.
Hai, Milord, sã nu ne aºtepte Regina.
De acum pânã la sfârºitul veacurilor, nu mai facem parte din Regatul vostru,
ci vom fi un regat independent al Nordului.
Recunosc, are mai mult curaj decât tatãl sãu.
Ai perfecþionat arta de a rupe hârtii.
Înapoiazã-i osemintele tatãlui sãu, ca gest de bunãcredinþã.
Le duci celor din familia Stark rãspunsul nostru, vere?
Desigur, Excelenþã.
L-ai vãzut pe fratele meu când ai fost prins de familia Stark?
Da.
Are moralul ridicat, Excelenþã.
Dacã apuci sã vorbeºti cu el, sã-i spui cã n-a fost uitat.
- Da, Excelenþã. - Drum bun, vere!
Eºti foarte priceputã în ale diplomaþiei.
Dacã asta e tot...
A venit un corb azi-dimineaþã de la Castelul NEgru.
- Probleme cu sãlbaticii? - De-asta se numesc sãlbatici.
Sunt ceva mai puþin sãlbatici în zilele astea...
Nu se mai omoarã între ei ºi urmeazã un Rege de dincolo de Zid.
Un alt Rege? Câþi mai sunt acum? Cinci? Cã am pierdut numãrãtoarea.
Comandantul ne cere sã trimitem mai mulþi soldaþi pentru a apãra Zidul.
A uitat cã purtãm un rãzboi. Nu ne putem lipsi de nimeni.
"Vânturile reci se înteþesc, iar morþii se ridicã odatã cu ele."
Nordicii sunt superstiþioºi.
Comandantul spune cã un mort l-a atacat în camerã.
Mormont nu minte.
- Cum se omoarã un mort? - Pare-se cã se arde.
Te-ai dus ºi tu pânã la Zid ºi ai revenit
crezând în fiinþe fantastice.
Nu ºtiu în ce sã cred, dar uite ceva palpabil pentru tine.
Rondul de Noapte e singurul care ne separã
de lucrurile de dincolo de Zid.
Am încredere cã soldaþii din Rond ne vor proteja pe toþi.
Iar eu am spus: "Dacã Zeii voiau sã avem demnitate,"
nu ne-ar fi fãcut sã ne bãºim la moarte."
Ne bãºim când murim?
Mama mea nu s-a abþinut când a pãrãsit lumea asta.
S-a bãºit atât de tare, încât s-a zguduit patul.
Pare cam mare lãcomia ca un bãrbat sã aibã atâtea soþii.
- Douã sau trei nu i-ar ajunge? - Purtam o discuþie serioasã.
Ia te uitã acolo...
Nimic nu se comparã cu imaginea unei femei care se îndepãrteazã.
Eu prefer sã le urmãresc apropiindu-se de mine.
Sunt sigur cã ºi asta e frumos.
Era o lãptãreasã pe nume Violet la ferma învecinatã de a mea.
Ne-am luptat împreunã încã de la ºase ani.
Dupã ce-am mai crescut, luptele... s-au schimbat.
- Ai fost cu ea? De câte ori? - De câte ori puteam.
Aº fi vrut sã cresc ºi eu la o fermã.
Ne mai trebuie cartofi. Mai adu un sac din sanie.
Sã aduci ºi napii!
Nu! Nãlucã, nu!
Nu!
Nãlucã, valea!
Eºti teafãrã?
- Te-a speriat? - Sã nu mã atingi.
Corect.
Scuze. Voiam sã mã asigur cã eºti teafãrã.
Eºti foarte curajos.
Ce face?
Ea e Gilly, una dintre fiicele lui Craster.
- Bunã, Gilly! Ce face ãsta? - Sam a spus cã mã poþi ajuta.
Îmi pare rãu, dar Sam ºtie cã nu avem voie sã...
E însãrcinatã.
Trebuie s-o luãm cu noi când plecãm.
- Poftim?! - ªtiu cã pare puþin nebunesc.
Nu, nu pare puþin nebunesc, ci e imposibil!
- Comandantul... - Am jurat sã protejãm!
- Sam, n-o putem lua cu noi! - Te rog, Ser.
- Mai pot sã fug, dacã e nevoie. - Chiar nu e posibil.
Voi avea un copil, iar dacã va fi bãiat...
Dacã va fi bãiat, ce?
Vrei sã ne riscãm vieþile pentru tine ºi nici nu vrei sã ne spui de ce.
- De ce-ai fãcut asta? - Ce, cã i-am pus o întrebare?
- Ai fost crud. - Crud!?
Sam, chiar eºti nerãbdãtor sã-þi pierzi o mânã?
- Dar nu m-am atins de ea! - Nu, vrei doar s-o furi.
Ce crezi cã o sã-þi taie Craster pentru aºa ceva?
N-am cum s-o fur, doar e om, nu caprã.
Ne adâncim tot mai mult în teritoriul sãlbaticilor.
Nu putem lua o fatã cu noi.
Mormont n-ar permite aºa ceva, ºi chiar de-ar permite,
ce-o sã facem cu ea, cine o s-o moºeascã, tu?
Aº putea încerca...
Ce vrei? Am citit despre asta.
Niþel...
Îmi pare rãu, Sam, dar n-o putem ajuta.
Khaleesi!
- Nu-i nevoie sã vezi asta. - E sânge din sângele meu.
Cine a fãcut asta?
Probabil cã Khal Pono sau Khal Jhaqo...
Nu le place ideea ca o femeie sã conducã un Khalasar.
O sã le placã mult mai puþin dupã ce-o sã termin cu ei.
I-au ucis sufletul!
Nu pot sã-i ucidã sufletul.
Dar au fãcut-o!
L-au mãcelãrit ca pe un animal.
Nu i-au ars trupul.
Nu-ºi va putea însoþi strãmoºii în Þinuturile Nopþii.
Îi vom construi un rug funerar.
Îþi promit, Rakharo va cãlãri alãturi de strãmoºii sãi la noapte.
- Aratã aºa cum îþi aminteºti, Milord? - Pare mai mic.
Totul pare mai mare când eºti copil.
Îmi amintesc cabina tatãlui meu. Parcã era un palat când eram micã.
Uitã-te acum...
- Mã vor aºtepta în port. - Cine?
Toate persoanele importante. E o zi mare pentru ele.
Nu prea au avut de ce sã se bucure de când am plecat eu.
Insulele de Fier sunt un loc neprimitor...
Mereu au fost. Sunt reci ºi umede.
Mie-mi place aºa.
Se spune cã locurile neprimitoare dau naºtere bãrbaþilor puternici,
iar bãrbaþii puternici conduc lumea.
Atunci, vei deveni Rege în scurt timp.
Zâmbeºte cu gura închisã.
E mai bine acum.
Tata n-are încredere în voi, cei de pe Insulele de Fier.
Are ºi de ce.
Spune cã sunteþi toþi niºte hoþi ºi violatori.
Oricâte femei aþi avea, nu veþi fi satisfãcuþi niciodatã...
Nu mai vorbi despre tatãl tãu. Are dreptate în privinþa noastrã.
Soþiile noastre de pe Insulele de Fier
sunt doar pentru copii, dar nu ne ajung.
De-asta ne luãm concubine dintre femeile pe care le înrobim.
Înrobeºte-mã! Ia-mã cu tine când cobori pe uscat.
- Fã-mã concubina ta! - Locul tãu e pe nava asta.
Nu ºi dupã ce pleci tu.
Tata mã va pedepsi, mã va numi târfã.
Eu nu te-am plãtit.
Abia dacã m-am atins de ea.
ªi mai ai ºi taxa dublã faþã de alte bordeluri.
- Cu asta mã aleg eu aici, plânsete. - O clipã, prietene.
O clipã!
Rogu-te, acceptã scuzele mele sincere. Ramka se va îngriji de tine.
Îmi pare rãu, Milord.
Te-a rãnit?
Nu, Milord.
- E vorba de Megan. - Cine?
Lucreazã pentru tine.
Ea e fata al cãrei copil a fost ucis.
Da, foarte urâtã faptã.
Uneori, cei mai puternici au cel mai puþin eleganþi.
Mã gândesc întruna la asta, nu pot sã dorm noaptea...
Sãrmanul copil...
Îmi aminteºti de o altã fatã.
Era tare drãguþã, o cumpãrasem dintr-un bordel lysean.
Era frumoasã, ca tine...
...ºi deºteaptã, ca tine.
Dar nu era fericitã.
ªi ea plângea, chiar des. Am întrebat-o de ce,
dar nu mã înþelegeam cu ea aºa cum mã înþeleg cu tine.
Da, a fost tare trist.
Fetele din bordelurile lyseene sunt extrem de scumpe.
Iar asta nu-mi aducea niciun ban.
Nu-mi plac investiþiile proaste. Zãu de nu...
Mã bântuie.
N-am ºtiut cum s-o fac fericitã,
n-am ºtiut cum sã-mi atenuez pierderile.
Un client foarte bogat mi-a oferit o sumã extrem de mare de bani
ca sã-l las s-o transforme pe fata asta frumoasã, dar tristã,
s-o foloseascã în feluri care nici prin gând nu le trec bãrbaþilor.
ªi ºtii ce le trec prin minte bãrbaþilor...
N-aº zice cã a reuºit s-o facã fericitã,
dar, categoric, mi-am atenuat pierderile.
Ia-þi liber în noaptea asta ºi jeleºte copilul lui Megan.
Ne vedem mâine.
Sper sã fii fericitã.
Asta mã face ºi pe mine fericit.
Mai vreþi vin?
- Fir-ar sã fie, bãiete! - Îmi pare rãu, Milord.
Pleacã, Podrick.
Cred cã ºtim ºi noi sã ne turnãm vinul.
Ãsta e noul tãu scutier? Puteam sã-þi gãsesc un bãiat mai bun.
Eu îi prefer pe cei mai puþin buni.
- Bun vin. E din Dornish? - Vã pricepeþi la vinuri, Milord.
Sã ºtii cã da.
- Excelentã cinã, Milord. - Spune-mi Tyrion, te rog.
Sun convins cã te-ai obiºnuit cu cinele bune, acum cã eºti lord.
Poate o sã-þi fur bucãtarul.
S-au iscat rãzboaie din motive mai neînsemnate.
Am auzit cã au fost probleme în bordelul lui Degeþel asearã.
Urâtã treabã, dar era nevoie.
Desigur. Trebuie pãstratã pacea în oraº.
Dar nu mi-am dat seama cã pacea depinde de uciderea unor prunci.
- Ordinele nu se discutã. - Aºa-i.
Mai ales dacã vin de la Reginã.
N-am spus cã au fost ordinele Reginei.
Nu, dar cine ar mai vrea sã-i omoare pe bastarzii Regelui Robert?
- Mereu a fost geloasã. - Îþi cunoºti sora mai bine ca mine.
Ai auzit zvonurile îngrozitoare despre sora ºi fratele meu.
- Nu plec urechea la mizerii. - Foarte bine, dar le-ai auzit.
Presupun cã cei care cred în mizeriile astea
îi considerã pe bastarzii lui Robert
mai buni moºtenitori ai tronului decât pe copiii lui Cersei.
Joffrey e Regele meu, restul nu mã intereseazã.
Îþi apreciez loialitatea.
Spune-mi...
Când i-aþi mãcelãrit pe oamenii lui Ned Stark în camera tronului,
tu ai fost cel care a dat ordinul?
Da, ºi aº face-o din nou.
Omul era un trãdãtor. A vrut sã-mi cumpere loialitatea.
Ce prost...
- Nu ºtia cã erai deja cumpãrat. - Eºti beat?
Nu permit unui pitic sã-mi punã la îndoialã onoarea.
Nu-þi pun la îndoialã onoarea, Lord Janos.
Îi neg existenþa.
Crezi cã accept aºa ceva din partea ta, piticanie?
Piticanie?
Trebuia sã te opreºti la "pitic".
ªi da, o sã accepþi asta din partea mea,
dacã nu vrei s-o accepþi din partea prietenului meu.
Voi fi Mâna Regelui pânã la întoarcerea tatãlui meu.
Cum ai trãdat ultima Mânã a Regelui,
nu m-aº simþi în siguranþã ºtiindu-te în preajma mea.
Despre ce vorbeºti...
Prietenii mei de la curte nu vor permite aºa ceva.
- Însãºi Regina... - Regina regentã!
Eºti un prost dacã ai impresia cã e prietena ta.
Mai vedem noi ce are Joffrey de zis despre asta.
Nu, n-o sã mai vedem.
Disearã, pleacã o navã spre Rondul de Est.
De-acolo, mã tem cã e mult de mers pânã la Castelul Negru.
Sper sã-þi placã la Zid.
Mie mi s-a pãrut surprinzãtor de frumos,
într-un mod brutal ºi groaznic de neconfortabil.
Bãieþii te vor escorta. Strãzile nu sunt sigure noaptea.
Soldaþii ãºtia sunt sub comanda mea!
Vã ordon sã-l arestaþi pe þãranul ãsta!
Numele lui e Bronn ºi e noul comandant al Gãrzii Oraºului.
Bãieþi...
Am prieteni la curte!
Sunt puternici!
Însuºi Regele m-a numit lord!
În cinstea noului comandant!
Dacã þi-aº spune sã ucizi o fetiþã care încã suge de la sânul mamei sale,
ai face-o fãrã sã crâcneºti?
Fãrã sã crâcnesc? Nu.
Aº întreba cât.
Dacã se întorc, eu zic sã ne predãm. Pe Gendry îl vor ei.
Nu vreau sã fiu prins în mijlocul unei bãtãlii.
Mie nu mi-e fricã de luptã!
Ai face pe tine de fricã dacã te-ai apropia de o bãtãlie.
Am vãzut o grãmadã de bãtãlii!
- Am vãzut... - Mincinosule!
Am vãzut un bãrbat omorând alt bãrbat în faþa unei taverne din Flea Bottom.
I-a înfipt cuþitul fix în gât.
Doi bãrbaþi care se bat nu înseamnã o bãtãlie.
- Aveau armuri pe ei. - ªi?
- Dacã au armuri pe ei, e o luptã. - Ba nu-i adevãrat!
Ce sã ºtie ucenicul unui vopsitor despre bãtãlii?
Gendry e ucenicul unui armurier.
Plãcintã Fierbinte, ia spune-i lui Gendry ce e aia o bãtãlie.
E atunci când oamenii poartã armuri.
- Cine þi-a spus asta? - Un cavaler.
- De unde ºtii cã era cavaler? - Avea armurã pe el.
Nu trebuie neapãrat sã fii cavaler ca sã porþi armurã.
Orice idiot poate sã-ºi cumpere una.
- De unde ºtii tu? - Fiindcã am vândut armuri.
Ce vor cei din Garda Oraºului de la tine?
- Habar n-am. - Eºti un mincinos.
N-ar trebui sã-i insulþi pe cei mai în vârstã decât tine.
Atunci, n-aº mai avea pe cine sã insult.
N-ar trebui sã insulþi pe nimeni.
Întrebãrile astea nu aduc nimic bun.
Nu aduc nimic bun? Ai mai pus vreodatã întrebãri?
Cum poþi sã fii atât de mic, dar sã fii o pacoste atât de mare?
Cine þi-a pus întrebãri?
Mâna Regelui... Mâinile Regelui.
Mai întâi, a venit Lordul Arryn cu câteva sãptãmâni înainte sã moarã.
Apoi, Lordul Stark cu câteva sãptãmâni înainte sã piarã ºi el.
- Lord Stark? - Vezi? Întrebãrile atrag ghinion.
Probabil cã vei muri curând.
- Despre ce te-au întrebat? - Despre mama mea.
- Cine e mama ta? - Îmi e mamã ºi atât.
A lucrat într-o tavernã ºi a murit când eram eu mic.
ªi cine a fost tatãl tãu?
Poate sã fie ºi un bastard cu pãlãrie de aur, nu-mi pasã.
Dar de viaþa ta ce-mi poþi spune? Eu credeam cã te cautã pe tine.
De ce?
Fiindcã ai omorât pe cineva sau doar fiindcã eºti fatã?
- Nu sunt fatã! - Ba sigur cã eºti.
Crezi cã sunt la fel de neghiob ca restul?
Chiar mai neghiob! Toatã lumea ºtie cã Rondul de Noapte nu acceptã fete.
- E adevãrat, dar tu tot fatã rãmâi. - Ba nu-i adevãrat!
Atunci, scoate-þi penisul ºi uºureazã-te.
Nu simt nevoia.
Lommy ºi Plãcintã Fierbinte nu trebuie sã afle. Nimeni nu trebuie sã ºtie.
Nu vor afla. Cel puþin, nu de la mine.
Nu mã cheamã Arry, ci Arya... din Casa Stark.
Yoren mã duce acasã, la Winterfell.
El þi-a fost tatã... Mâna, trãdãtorul!
Niciodatã n-a fost un trãdãtor! Joffrey e un mincinos.
- Deci eºti de viþã nobilã, o Lady. - Nu! Adicã da.
Mama ºi sora mea au fost Lady.
Ai fost fiica unui Lord ºi ai locuit într-un castel.
Nu trebuia sã folosesc un limbaj necuvenit.
M-am ºi uºurat de faþã cu tine. Ar trebui sã-þi spun "Milady".
- Nu-mi spune aºa! - Cum porunceºte Milady.
N-a fost un gest demn de o domniºoarã.
Ce cari?
Pere, portocale, vin de la Arbor...
...ºi pe moºtenitorul lui Pyke ºi al Insulelor de Fier.
Singurul fiu în viaþã al lui Balon Greyjoy.
Eu!
Mie nu-mi place vinul. E bãutura femeilor.
Trebuie sã ajung la Pyke.
Mã duc sã-þi caut un cal.
Eu merg în acea direcþie. Te pot duce eu acolo.
Sunt convins cã poþi.
Ai cãlãtorit mult timp pe mare? Sau nu existã femei în þinutul tãu?
- Nu existã femei ca tine. - Nu mã cunoºti.
Poate cã tu nu te cunoºti. Ar trebui sã te înveþe cineva.
ªtii cine sunt eu?
Crezi cã ofer drumuri gratis oricãrui om încãrcat de podoabe...
...Lord Greyjoy?
Trimite-mi lucrurile la castel.
Ar trebui sã-mi dai mie frâiele. Cãlãresc mai bine decât tine.
Cãlãresc de nouã ani.
De nouã ani? ªi te mai descurci pe mare?
Mâinile tale au atins vreodatã o parâmã?
Nu-þi face tu griji pentru mâinile mele.
Marea îmi curge prin vene.
O sã-þi ajungã sângele în mare dacã nu sunt atentã pe unde merg.
Am o propunere pentru tatãl meu.
Dacã o acceptã, va redeveni Rege, iar eu îi voi urma la tron.
Dacã ai noroc, te gãzduiesc disearã la castel.
S-o iau ca pe o ofertã de la viitorul meu Rege?
E un ordin de la viitorul tãu Rege.
O sã le poþi povesti nepoþilor tãi despre noaptea asta.
Nu cred cã va fi o poveste potrivitã pentru copii.
Tatã!
Au trecut nouã ani, nu-i aºa?
Mi-au rãpit un bãieþel înspãimântat ºi ce mi-au înapoiat?
Un bãrbat.
- Sângele ºi moºtenitorul tãu. - Mai vedem noi...
Stark te-a avut în grijã mai mult decât mine.
Lordul Stark a murit.
ªi ce pãrere ai despre asta?
Ce-a fost a fost...
Am venit cu o propunere de la Robb Stark.
Cine þi-a dat veºmintele aste?
Ned Stark a avut plãcerea sã te transforme în fiicã-sa?
Dacã hainele mele te jignesc, o sã mã schimb.
Sigur cã te vei schimba!
Ai plãtit în fier sau în aur pentru fleacul ce-l porþi la gât?
Te-am întrebat ceva.
L-ai smuls de la gâtul vreunei victime de-ale tale
sau l-ai cumpãrat ca sã se asorteze cu straiele tale alese?
E din fier sau din aur?
Din aur.
Nu-i îngãdui fiului meu sã se îmbrace ca o târfã.
Temerile mele s-au adeverit.
Familia Stark te-a transformat într-unul asemeni lor...
Sare ºi fier îmi curge prin vene!
Totuºi, bãiatul Stark te-a trimis ca pe un corb dresat,
cu mesajul lui în cioc.
Eu am propus oferta pe care el þi-o înainteazã.
El pune preþ pe sfatul tãu?!
Am crescut, vânat ºi luptat cot la cot cu el.
Mã priveºte ca pe un frate.
Nu-þi permit sã-l numeºti "frate" în prezenþa mea!
E fiul omului care þi-a rãpus adevãraþii fraþi cu ascuþiºul sabiei.
Sau þi-ai uitat propriul sânge?
Eu nu uit nimic! Îmi amintesc de fraþii mei.
ªi n-am uitat nici când tatãl meu era rege.
Înþeleg...
Dacã îi distrug pe duºmanii lui Robb Stark,
mã va numi iar Regele Insulelor de Fier.
- Eu însumi voi conduce atacul. - Nu, serios?!
Eu sunt fiul tãu, singurul tãu urmaº în viaþã.
Cine altcineva?
Þi-am spus sã aºtepþi afarã!
- Cum ai trecut de gãrzi? - Orice are penis e uºor de pãcãlit.
Draga mea...
- Yara?! - Mã bucur sã te revãd, frate.
Despre aceastã sosire acasã sigur le voi povesti nepoþilor mei.
- Nu poate sã conducã ea un atac! - De ce nu?
- Eºti femeie! - Tu eºti cel care poartã fustã.
Nu suntem la Winterfell aici, bãiete.
Sora ta a preluat comanda corabiei fratelui tãu cel mare
dupã ce noul tãu tatã l-a ucis.
Ce e mort, nu mai poate muri.
Singurele nopþi petrecute în afarã insulelor sunt pe mare.
A comandat ºi a ucis oameni. ªtie cine e.
Mie nu-mi oferã nimeni coroana.
Eu plãtesc preþul de fier. Îmi voi adjudeca singur coroana.
Un astfel de om sunt eu. Aºa am fost noi mereu.
Nu ai nicio ºansã sã-i învingi pe Lannisteri de unul singur!
Cine a pomenit de Lannisteri?
O sã-þi ofer aurul cuvenit când preluãm vistieria din Debarcaderul Regelui.
Toþi regii se luptã pentru tron, iar Stannis are cea mai micã armatã.
De ce m-aº încrede în omul cu cea mai slabã ºansã de izbândã?
Fiindcã eºti un om isteþ.
Stannis ºi-a dovedit de douã ori superioritatea în luptã.
Fratele lui mai mic n-a pus niciodatã piciorul pe câmpul de luptã.
Nici falsul rege, Joffrey.
Cu toate astea, amândoi deþin armate mai mari.
Stannis tocmai a început lupta.
Stegarii lui se vor ralia în sprijinul cauzei sale.
Nu existã om în cele ªapte Regate mai onorabil decât Stannis Baratheon
sau mai demn de loialitate.
Ce se va alege de lume dacã tâlharii susþin onoarea regilor?
- Mãsoarã-þi cuvintele, pirat! - Matthos...
Crezi cã mã simt insultat?
Chiar sunt pirat! ªi încã unul excelent.
- Eu nu mã bazez pe promisiuni. - Ba fireºte cã da.
De fiecare datã când pãrãseºti portul, pleci la drum cu o promisiune.
Promisiunea cã undeva, pe mare,
cineva transportã aur, iar tu îl poþi tâlhãri.
- Promisiunea asta mereu se adevereºte. - Ca ºi fãgãduinþa mea.
Nu eºti vreun tinerel, Salladhor.
ªi corecteazã-mã dacã greºesc: Piraþii nu prea îmbãtrânesc.
Numai cei isteþi.
Dacã vrei sã-þi petreci ultimii ani pe mare,
prãdând negustorii de lactate ºi de mãtase, eºti invitatul meu.
Te aºteaptã în larg. E uºor sã furi.
Ceea ce-þi ofer eu e greu.
Vino cu mine ºi prãdeazã cel mai mare oraº din Westeros.
Vei deveni cel mai bogat ºi popular om din Lys.
Se vor cânta cântece despre tine câtã vreme vor exista oameni pe lume.
Salladhor Saan e un nume bun de pomenit în cântece.
Aºa este.
- Am o condiþie. O vreau pe reginã. - Pe reginã?!
O vreau pe Cersei.
Toate cele 30 de corãbii ale mele vor naviga cu flota voastrã
ºi, dacã nu ne scufundãm în Golful Apei Negre,
o sã i-o trag reginei blonde de-o sã-i sarã ochii din cap!
Rãzboiul ãsta nu urmãreºte sã te satisfacã pe tine.
Nu atacãm Debarcaderul Regelui ca sã profiþi tu de reginã!
- N-o s-o violez, ci o sã i-o trag. - De parcã te-ar accepta de bunãvoie!
Nu ºtii cât de convingãtor sunt. Þie n-am încercat sã þi-o trag.
Stannis e regele de drept ºi Împãratul Luminii.
- E singurul Zeu adevãrat. - Am bãtut toatã lumea, bãiete.
Pretutindeni, oamenii îmi pomenesc de Zeul lor adevãrat.
Toþi cred cã l-au gãsit pe cel bun.
Adevãratul Zeu zace între picioarele unei femei
ºi, chiar mai bine, între picioarele unei regine.
N-aº fi crezut cã fiul tãu e un drept credincios.
E încã tânãr.
Îþi fãgãduiesc aur ºi glorie, dar nu þi-o pot fãgãdui pe reginã.
- Crezi cã regele tãu poate învinge? - El e singurul ºi adevãratul Rege.
Voi, cei din Westeros, sunteþi tare amuzanþi!
Un om îþi reteazã degetele, iar tu te îndrãgosteºti de el!
O sã cãlãtoresc pe mare cu tine, Davos Seaworth.
Eºti cel mai cinstit hoþ pe care l-am cunoscut vreodatã.
Îmbogãþeºte-mã.
Condu-mã la Debarcaderul Regelui ºi te voi umple de bogãþii.
- Când va avea Regele o corabie? - Când îi va îngãdui Zeul lui.
E ºi Zeul nostru, dar tu ai fost prea orb ca sã vezi.
- Lasã-mã sã te învãþ sã citeºti! - Tu ºi mama ta...
N-o sã dureze mult. Deja cunoºti literele.
Scrierile sfinte sunt mult mai convingãtoare decât mine.
Chiar mi-aº dori sã fi avut ºi eu un Zeu!
Nu te iau în derâdere, dar am vãzut oameni rugându-se la tot felul de Zei.
Se rugau pentru vânt, ploaie ºi casã.
- Nimic nu funcþioneazã! - Dar tu mereu te-ai întors acasã.
- Sã ºtii cã eu nu m-am rugat. - Dar eu, da.
În fiecare noapte pe care o petreceai pe mare,
aprindeam o lumânare ºi mã rugam pentru tine.
Dacã vrei sã am un Zeu, fie. Regele Stannis e Zeul meu.
M-a luat sub aripa lui protectoare ºi m-a binecuvântat cu încrederea sa.
Þie þi-a oferit un viitor la care nici n-aº fi visat.
ªtii sã citeºti ºi vei deveni cavaler într-o bunã zi.
Crezi cã Zeul tãu al Focului a poruncit asta?!
Lui Stannis îi eºti dator. Numai lui Stannis!
- Stannis e Regele meu, dar e ºi el om. - Sã nu te audã spunând asta.
Lordul Janos Slynt a fost comandantul Gãrzii Oraºului.
- N-aveai niciun drept sã-l exilezi! - Ba am tot dreptul! Sunt Mâna Regelui.
Þii locul Mâinii Regelui pânã când soseºte tata aici.
- Eu sunt Regina Regentã. - Ascultã la mine, Reginã Regentã.
Pierzi încrederea oamenilor.
- M-ai auzit? - Încrederea oamenilor?!
Crezi cã-mi pasã de ea?
O sã-þi fie greu sã conduci milioane de oameni care te vor moartã.
Jumãtate din oraº va muri de foame la iarnã,
iar cealaltã jumãtate va complota sã te dea jos de pe tron.
Tâlharii tãi placaþi cu aur tocmai le-au dat strigãtul de luptã.
Regina mãcelãreºte bebeluºi.
Nici mãcar n-ai decenþa sã negi.
Nu tu ai dat ordinul, nu-i aºa? Joffrey nici mãcar nu þi-a spus.
Þi-a spus? Cred c-ar fi ºi mai rãu.
A fãcut ce trebuia fãcut.
Vrei sã fii Mâna Regelui ºi sã conduci?
Asta înseamnã sã conduci!
Sã te întinzi pe un pat de ierburi
ºi sã le smulgi din rãdãcinã înainte sã te sufoce în somn!
N-oi fi eu rege, dar cred cã domnia nu se limiteazã la atât.
Nu-mi pasã ce crezi tu!
Niciodatã nu ai luat-o în serios! Nici tu, nici Jaime!
Totul a picat pe umerii mei...
Cum a fãcut ºi Jaime în mod repetat, potrivit lui Stannis Baratheon.
Eºti amuzant!
Mereu ai fost un haios.
Dar nicio glumã de-a ta nu va fi mai presus de cei dintâi, nu?
Mai þii minte...
...când ai sfâºiat-o pe mama la naºtere, iar ea a sângerat pânã ºi-a dat sufletul?
Era ºi mama mea.
Acum, au murit...
...de dragul tãu.
Nu existã glumã mai mare pe lume.
Excelenþã!
Cum þi-a mers cu piratul?
Salladhor Saan se va alãtura flotei noastre.
Are 30 de corãbii. Oamenii lui ºtiu sã lupte.
Din câte ºtiu eu, piraþii preferã sã se lupte cu oameni neînarmaþi.
- Pare o alegere mai înþeleaptã. - De data asta, nu avem de ales.
Ai încredere în el?
Salladhor Saan mi-e vechi prieten. Ne cunoaºtem de 30 de ani.
Niciodatã n-am avut încredere în el.
Când adulmecã mirosul aurului, nimic nu-i mai poate þine piept.
Dacã îºi respectã învoiala, primeºte partea cuvenitã.
Lasã-ne singuri.
Imediat, Excelenþã.
Împãratul Luminii strãluceºte prin tine, tinere rãzboinic.
Vino.
Ce i-ai spus?
Cã moartea prin ardere e cea mai purã.
- De ce? - Fiindcã aºa e.
- Eºti neliniºtit, Regele meu. - Da.
Aceste armate sunt simple jucãrii pentru Împãratul Luminii.
Atunci, spune-i Zeului tãu sã le ardã.
Ba nu-i spun nimic!
Eu mã rog pentru poruncile sale ºi mã supun lor.
Potrivit iscoadelor, frãþiorul meu are 100.000 de soldaþi.
Loialitatea acelor oameni mi se cuvine mie de drept.
- Trebuie sã ai credinþã. - Credinþã?!
Într-un rãzboi adevãrat, armata mai mare câºtigã în nouã din zece cazuri.
Atunci, noi trebuie sã fim excepþia de la regulã.
Nu-mi pot învinge fratele pe câmpul de luptã
ºi nu pot cuceri Debarcaderul Regelui fãrã soldaþii pe care mi i-a furat.
Am vãzut calea spre victorie mistuitã de flãcãri.
Dar, mai întâi, trebuie sã te dãruieºti Împãratului Luminii.
Am rostit cuvintele, fir-ai sã fii!
Mi-am ars idolii.
Trebuie sã te dãruieºti întru totul.
Sunt însurat.
Am depus un jurãmânt.
Ea e bolnavã ºi slãbitã.
E încuiatã într-un turn.
Te dezgustã...
...ºi nu þi-a oferit nimic.
Nu þi-a dãruit niciun fiu. A nãscut numai prunci morþi.
Þi-a oferit numai moarte...
Eu îþi voi dãrui un fiu, Regele meu.
Un fiu?
Traducerea ºi adaptarea: veveriþa_bc & Cookie @ www.titrãri.ro
Sincronizare BluRay: Florin C, titrãri.ro