Щасливчик Гілмор 2
Мене звати — Щасливчик Гілмор.
Усе життя я мріяв бути хокеїстом.
Та тридцять років тому я вирішив спробувати сили в гольфі.
Після цього…
І Щасливчик Гілмор перемагає у Відкритому чемпіонаті США!
У-ху!
Я одружився з неймовірною жінкою — Вірджинією. І в нас народився син Горді.
Вигравати вдавалося не завжди. Але, як казала бабуся, везучим бути краще,
ніж талановитим.
О, Боже!
Вдалося!
Так, мені фартило — і не тільки в гольфі.
Влучно б'є і забиває! Народивши чотирьох синів за чотири роки,
Вірджинія придумала геніальну ідею.
Презервативи. Діти — це щастя. В обмежених кількостях. Та що ви робите?!
Заспокойтесь!
Намагався залучити синів до гри в гольф…
Ну що, схавали?
Але хокейні інстинкти були сильнішими.
Хлопці, спиніться, досить.
У Тайґера Вудса була відеогра, тож ми зробили про Щасливчика Гілмора. Та,
здається, розробники трохи переборщили з реалістичністю.
Ну що, ти схавав?
Хлопцям гра подобалася своєю жорстокістю, але от доньку вона лякала.
Саме так! Нарешті народилася дівчинка, наша Вієна — мамина помічниця.
О, і кілька разів я вів Сетедей Найт Лайв. Гарні спогади. Спайс Ґьолз на сцені!
Марун Файв на сцені!
Вікенд на сцені! Лишайтесь з нами — повернемось за мить!
Так, у нас було все… Тож я сказав Вірджинії…
Можна уже йти на пенсію, і проводити з дітьми весь час.
Не можна йти з гольфу тепер. Він нас не відпустить.
Як Чаббс казав, згадай: "Ми тільки почали"
Горді, фу!
О, будь ласка, не пісяйте на водяну ковзанку!
Дякуємо, що знайшли час. В цей День матері,
нас дивляться мільйони жінок.
Зарядимо по-справжньому! У гольфі, навіть на піку своєї гри,
один хибний удар може все змінити.
Після похорону я пообіцяв собі: більше — ніякого гольфу. Тепер я —
батько-одинак із п'ятьма дітьми. І в мене лишався лише один шлях…
Я не був п'яничкою, але тільки алкоголь давав
змогу хоч на мить забути, що я зробив із коханням усього мого життя.
О, і ще дещо…
Не пройшла.
Гроші.
Ану, віддай мені!
Ну добре.
Ні, ні! Чувак! Ну що за поц?!
Бачте, Вірджинія займалася нашими фінансами. І коли її не стало —
усі пішло шкереберть.
Як гадаєш, вибити вікно?
І тут я бачу, як якийсь тип краде моє Ферарі.
Гей, пиво потримаєш?
Так…
-А він не крав тачку — її конфісковували. -Слухай, я все поясню.
Я був не в курсі, що треба переоформити лізинг.
Цей малий подав до суду і я втратив все. Навіть бабусин будинок,
що стало справжнім ударом.
Мої сини разом зняли квартиру,
а нам з Вієною необхідно було знайти щось більш доступне.
Так, стрьомний райончик, зате мені 5 хвилин до нової роботи.
Гарі, підійди у другу секцію.
Щасливчик Гілмор! Боже, та я ж ваш фанат!
Гаразд, Містере, чим я можу допомогти?
Ніколи не чули про напій Максі Спорт?
Вам в четвертий ряд.
Ні-ні-ні, це назва компанії, я — власник. Я — Френк Манаті.
Але насправді душа в мене лежить до крутезного гольф-проєкту.
Я більше не гольфіст, братику.
Огірковий сік, так?
Еге ж.
Хочу вірити, що ти передумаєш, коли почуєш,
яка в нас буде масштабна ліга.
Бажаю успіхів, але я втратив інтерес.
В тім то і річ, всі втратили інтерес до традиційного
гольфу. Від нього навіть ті, хто грає в нього вже давно протухли.
Вони не протухли, вони мої друзі.
Слухай, ти не розумієш. Це ж усе завдяки тобі. Я тебе люблю,
і мені просто боляче думати, що ти це упустиш,
і все стане ще гірше, ніж зараз.
Я зрозумію, гольф тебе тригерить, так? Через загибель дружини.
Чувак, як не кинеш пердіти мені в обличчя, я присягаюся…
Ти диви який сердитий. Ти нічого мені не зробиш. Тому що варто тобі лише пальцем
мене зачепити і ти їдеш до тюряги.
Це якщо хтось дізнається.
Слухаю.
Ало, Ліндо, ану вимкни камери спостереження
секунд на дев'яносто.
Шматок лайна!
Сім, вісім. Фуете, фуете. Закінчуй. Чудово.
Руки — по п'ятій. Сутеню. Фуете, фуете. Руки —
по п'ятій. Сутеню. Шене, шене. І арабеск.
Яка краса.
Татку!
Привіт, Вієно!
О-хо! Пішли ноги в хід! Татова танцюристка.
-Привіт. -Рада, що ти вдома.
Ти був питанням вікторини. Я покажу?
Отакої!
Гаразд. Здрастуйте.
Вітаю.
Як сьогодні моя дівчинка?
Прекрасно. Справжній талант. Та їй вже потрібен хтось кращий за мене.
-Тату, ось. -Цей гольфіст, відомий потужними ударами
та темпераментом хокеїста, виграв свій перший із шести
чемпіонатів у 96-му. Картере?
Шлемпські Ґольдберґ.
На жаль, ні. Лін?
Шапсті Ґулькіндштейн.
Аж ніяк. Джено?
Лівшиц Ґольштенбраум?
Ні, ви не вгадали. Так, він єврей. Але його ім'я Щасливчик Гілмор.
-Ну хоч він знає. -На вечерю бабусин
-бріскет. І хлопці мають бути. -Клас, чудово. Чудово. Не дочекаюся.
Що значить потрібен хтось кращий, ви що нас кидаєте?
Та ні, але ж я викладаю в дитячому клубі. А вона — просто космос, їй нема
рівних.
То що? Куди, куди їй йти?
До Паризької Балетної Школи.
І де це? Де цей район?
Це в Парижі.
Є лишень чотири місця на рік. Я надіслала їм запис Вієни —
і вони тримають для неї місце.
Це ж безплатно?
Скільки грошей?
75 тисяч на рік.
Маринувала бріскет в кетчупі весь день, ти казав так бабуся робила.
Це просто неймовірно Вієно!
Це просто розрив, Віві.
Доведеться приготувати ще, бо я схаваю все.
-Тихше, Бобі. Сам приготуй. -Тері, ти що давно не рюмсав?
Що ти сказав?
Так! Так! Так! Це вже цікаво! Придуши його! Ага! Так, бери, бери.
Виделку поклади! Досить!
-Ми б'ємося в підвалі. Не за столом. -Вибач, тату.
Вибач.
Та все добре.
Як робота, хлопці?
Скажу тобі правду. Я обожнюю латати дороги.
А я мити тачки обожнюю!
Я став працівником місяця в аптеці.
А я пильную, щоб в небі було безпечно.
Стій!
Вам би не довелося працювати, якби я не втратив наші бісові гроші.
Нам не потрібні гроші, татку.
Бабки для снобів.
Гроші всім потрібні. Для здійснення мрій. Ви ж навіть у коледж не пішли, бо знали,
що треба десь бути поблизу і наглядати за мною.
-Та про що ти взагалі? -Що ти таке кажеш?
-Та у нас усе є, є бріскет і ще хокей. -Ми маємо, усе, що треба,
є що поїсти. Та й взагалі.
Ти віриш, що когось з нас візьмуть у коледж?
Дехто точно не піде в коледж.
-Ні, ні, ні, ні. -Тож давай без твоїх натяків.
Та це такий мовний зворот, чувак. Усі ж зрозуміли.
Усі окрім Бобі.
Так, це коли ти розвертаєшся і кажеш…
-Та ти ж не шариш, дурню якусь верзеш. -Та ні, я шарю. Ти… типу
розвертаєшся до когось і кажешь, що думаєш.
Ні, ні, ні, ні, ні
О!
Ви як хочете, але на водяному матраці сплю я.
Що ти таке верзешь? Я той матрац застовбичив.
Боббі, тебе забагато, бро.
-Що ти верзеш? -Ти спиш на підлозі. Минулого разу ти
пробив водяний матрац. Гаразд. Ходімо, ходімо.
Бувайте.
-На добраніч, хлопці. Люблю вас. -Дякую, що заїхали, хлопці. Люблю вас.
Подзвоніть, як доїдете. Зачекайте хвилинку.
Всі чотири дупи? Пацани, стопе, хто кермує?
Горді, сподіваюсь ногою кермуєш.
Яблучка від яблуньки, еге ж?
Привіт, дядьку Джоне Дейлі.
Привіт, Вієно, Щасливчику.
Здоров, старий.
Я скоро звалю. Вже вніс за намет перший внесок.
Ти можеш припинити? Я не казав, тобі йти. Залишайся скільки треба.
Дякую, старий. Не хочеш, подивитися "Острів кохання".
Та хочу, проте… мабуть вип'ю трохи перед сном
і на бокову — мені рано вставати.
Тоді іншим разом.
Обов'язково. Добраніч, братюню.
-Добраніч. Люблю тебе. -М-м. І я тебе.
О, Божечки. Хоч би вони одружилися.
Я була в захваті. Я лишаюся на проєкті.
О…
Це я б мав тебе вкладати.
Слухай, тату, міс Саймон говорила про танцювальну школу,
але навіть не думай про це.
Коли я був юним, я мріяв грати за "Брюїнз".
Це як для тебе — твій балет. Тільки ти справді маєш талант,
а я не міг і встояти на льоду.
Ти знала, що мама чудово танцювала?
Так, ти казав. Поспи, тату.
Так, вона була особливою.
На добраніч.
Добраніч, Вірджиніє.
Не віриться,
що я в дешевій білизні з глечиками канадського
лагера була твоїм "щасливим місцем".
Прошу, пробач мені.
О, любий, я тут не щоб засуджувати фантазії.
-Ні, не за це. Пробач мені, що я… -Вбив мене тоді ударом?
Припини.
Ти вже за це тисячі разів просив вибачення.
Щасливчику, я знаю, тебе тривожить майбутнє дітей…
Та покажи їм, що робити,
своїм прикладом… Нехай знають Щасливчика,
в якого я закохалась.
Цього Щасливчика вже немає.
Мм.
Чекай. Ні, ні, ні, ні, ні, ні, ні, ні. Ні, ні, ні, ні. Ні ні. Можеш потримати це
-секунду, солоденька? -Будь ласка.
Рідний, ти все одно найкращий, але тобі потрібна якась мета.
Тож я скажу тобі те, що завжди казала.
Скажи.
Ти не хокеїст, Щасливчику.
Коханий, ти — голь…
Ти куди поніс ключки, падло?!
Містере Гілмор, я ваш кедді.
О, вибач мені за це. Ні, ні, дозволь я візьму це,
добре? Вони ж мого дідуся, антикваріат.
То ти вдариш, чи як?
Я не знаю, чи стане сил, Джонні.
А як же ти відправиш Вієну на навчання?
І ти вже знаєш?
Звісно, знаю. І не тільки це. 75 000 доларів на рік. На чотири роки.
Це ж 333 тисячі.
Хрінова в тебе математика. Це 300 тисяч.
О, якщо роблять знижку, це круто!
Але як ти піднімеш грошенят?
Навіть не знаю. Думав, візьму додаткові зміни у супермаркеті. Може б
-вони з… -Є лише посіб швидко накосити
бабла. Ключку в зуби й лупаш!
Джонні, я навіть не знаю, з чого почати.
З самого дна.
РЕЄСТРАЦІЯ УЧАСНИКІВ
Добридень, я б хотів потренуватись.
О 10: 15 виходить трійко. Можна з ними. Ви хто?
Дід Піхто.
Так і думала.
Хто це нахрін? Грізлі Адамс?
Я не знаю про кого ти.
То нас тільки троє?
Ні. Стартер каже, хтось четвертий ще грає.
Будемо грати з якимсь лівим?
Так.
З якимось стариганем, який хріново грає і не замовкає.
О, бляха. Це він?
Він наче розлучився чотири секунди тому. Це ви з нами граєте?
Схоже на те.
Ми граємо швидко, тож не відставайте.
Гаразд.
Розпочнемо цю вечірку, га? Так, я починаю.
У-у!
-У! На картпет! -Ба-бах!
-Молодець, Фітці. Ка-бум! -Так, бляха. І так буде весь день.
Як скажеш. Давай, дівчинко. Бий по м'ячу.
Ха! Варто поваги, Саллі.
-Топ-спін — усе за планом, хлопці! -Зараз побачите.
Ля-ля-ля.
Руки впевнені, голова нерухома.
Ау!
-Ха-ха! -Що за чорт?
Гівна небесні.
Бум! Вибухово!
-Ти крутий! -Мгм. Взяв урок у Гольф-Хаті.
-Це видно, Штайнермен. -Ага.
Ага.
О, бляха. Я б теж так хотів з вами.
-О, боже. -Робить гойдалку "Щасливчика Гілмора"?
Мій дурний дядько завжди цю тупість робить. Замахується і промахується.
Це повна хрінь.
Боже. Він покотився далі, ніж м'яч.
Це буде довгий день.
Отак!
О, жери бомжацький чл…
Ну ви знайшли свій м'яч?
Так, звісно.
Просто тиняюся тут, бо люблю отруйний плющ, ти, шматок лай…
Бабусю!
О… поперхнись моїм в'ялим зморшкуватим х…
Не знаю, чому, але пісок мене збиває з пантелику.
Як кажуть в Гольф-Хаті: "підкинь, наче млинець."
Підкинь той млинець, Саллі.
-Клас! Ха! -Ого!
Ого.
Гарний удар, друже. Пишемо 12 — по-божому.
Дяки.
Схоже він думає, що ті-маркер це — м'яч.
Я ж казав.
Гей, Діджею Халід, може прийом Гілмора краще відкласти?
Бо щось не виходить.
Та це ж і є Щасливчик Гілмор.
Щасливчик Гілмор — рахло?
Ти хоч кричи "м'яч" перед ударом!
М'яч!
Ого. Ого. Ого!
Гей, старий, принаймні ти влучив.
Справді?
-Ні! -Ні!
Щасливчик Гілмор – це повне найо. Шкода.
Та все ж треба попросити в нього автограф.
У моєї тітки мокрішали джинси від цього довбня.
Скажи тітці, що я підпишу їй джинси за 300 000 доларів.
Гадаєте, я трохи захирілий, так?
От Кущик казав, що регулярно тренується у Гольф-Хаті.
І що?
А я просто… я взагалі не брав ключку до рук,
10 років, тож… вибачайте.
Щоб ти сказав, Чаббсі?
Є якісь поради для мене?
Розслабся і роби, що я казав.
Сила між стегнами, так! Сила між стегнами! С… Сила між стегнами!
О, так. Знизь тиск. О-о… Я скучив, рідненький.
Здається у нього сексуальні фантазії наяву.
-Ого! -О, Боже мій!
Оце — справжній Гілмор, нахрін!
-Так. Так. -Неймовірно!
Я й сам даю перцю, але ти влупив просто, як ракета! І знаєш, наче без зусиль,
та при цьому люто! Ти… ти точно маєш навчити і мене, старий!
-Старий! Ні! -Бляха!
Бляха!
Пам'ятаєте Гілмора? Він знову в новинах світу гольфу.
Через інцидент: минулого тижня він, напідпитку,
сів за кермо гольф-кара й протаранив інший гольф-кар.
Кущику!
Гілмору інкримінують вандалізм і кермування в нетверезому стані.
Прокуратура погодилась зупинити проваждення
за епізодом гольф-каром, якщо Гілмор утримається від фізичної
агресії та пройде курс радикальної антиалкогольної програми.
-За Брюїнз! -Його також звільнили з роботи в "Спинись
і Закупись". Воїстину, сумний кінець для спортивної легенди.
Дякуємо, що прийшли сьогодні.
У 96-му вас заарештували за підбурювання до спричинення шкоди…
Спробу вчинення наїзду з летальними наслідками,
погрозу насильством та крадіжку піджака.
На суді вас визнали неосудним і помістили до цієї установи. Це було 29 років тому.
Ніби це було вчора.
Це довгий термін, містере Макгевін,
тому рада правосуддя схильна звільнити вас. Уявіть, рішення ухвалене, ваші дії?
О, я б долучився до розвитку громади. Особливо дітей, які, е, звісно —
наше майбутнє. І тваринок… аякже… їх треба любити і, і каструвати, звісно ж,
з їхнього дозволу.
А як щодо Гілмора?
О, я б тримався якомога далі. Якомога далі від Гілмора.
А якби ви його зустріли, на полі для гольфу?
Я б помахав рукою, чи кивнув. Це теж варіант. Ем…
А якби на ньому був золотий піджак?
Неймовірно! Щасливчик Гілмор виграє золотий піджак!
Ні! Ні!
Ну тоді, я набив би наволочку гольф-м'ячами… і до смерті його забив би!
Я б зірвав піджак з його спини та запхав йому в горлянку!
Охороно!
-Поверніть цю тварину назад до камери! -Я б змусив його… поважати мене! Це мій
піджак! Мій піджак! Золото Шутера! Так, тільки… моє золото!
Обід? Японська?
-Так, нахрін. -Так, нахрін.
Підкажіть мені. Це тут проходять зустрічі алкоголіків?
Ви прийшли куди треба. Як почуваєтесь?
Хм. Трохи трусить.
Перші дні це — пекло.
Переживіть сьогоднішній день
і далі ставатиме краще.
Дякую. А це ж усе, конфіденційно, так?
Щасливчик, всратись, Гілмор! Не можу повірити, ти теж сидиш на стакані!
Бесі і конфіденційність не знайомі.
Е, все гаразд. Спитати хочу, де наставник?
Скоро прийде. Любить епатажні появи.
Щасливчик Гілмор?
Гола срака.
Я не можу повірити, це справді радісна зустріч. Як там бабуся?
-Хм. -Бабуся? Померла, вже десь 15 років як.
Ммм. Так шкода. Я знаю, ти сильно її любив.
Так.
Це тоді, в житті з'явився алкоголь?
Ні, ні. Все почалося після того, як вбило мою дружину.
Хм. Завжди знайдеться причина.
Ну що ж.
Щасливчику, чому б нам тебе не представити?
У нас новий учасник.
Вітаю. Е, мене звати Щасливчик, і я, алкоголік.
О, ми не кажемо "алкоголік". Ми ж не вчені.
Ми просто люди, на шляху до зцілення. Ми кажемо "ханижка". Звучить легше.
Ем… мене звати Щасливчик, і я — ханижка.
Голосно й з гордістю!
Так! Я — Щасливчик, і я — ханижка.
Ха-ха!
Знаменитості теж ханижки.
Але у них більше грошей.
Шарлотто, минулого тижня ти хвилювалась
щодо музичного фестивалю, на який мала їхати. Як все пройшло?
Добре. І це був концерт.
-Мгм. -Мої друзі пили та
пропонували мені теж, проте… я не пила.
Б'юся об заклад, тебе аж трусило — як хотілось випити.
-У мене була спокуса, проте… -Б'юся об заклад, ти б вдарила власну
матір з ноги в обличчя, аби тільки понюхати алкоголь, чи не так?
-Зовсім ні. -Шарлотто, якщо ми будемо брехати, ми
не припинемо пити. Чому ж ти брешеш?
Тому що я ханижка?
І як ця дегенератка, підпарканна ханижка робить
перший крок до одужання?
Миючи вашу тачку.
Бінго! О третій годині в четвер!
Я принесу мило, а ти принеси губку й відро, потусуємось.
Ем, секунду. Питання…
Так?
Як миття машини стосується тверезості.
Ти думаєш, ти думаєш. Містер Гілмор занурився в дурниці,
хоча мав би слухати мене і тримати язика за зубами.
Це радикальна антиалкогольна програма. І виконавчий суддя, мій дядько Дейв,
сказав мені, що я можу робити все, що захочу, з усіма в цій кімнаті.
Глянь, що на бейджику.
Ти в моїх руках, бабцю.
Ти в моїх руках.
О, Господи.
Завітайте у майбутнє гольфу. Велична гра тепер з потрійною
дозою адреналіну. Революція гольфу це — Maксi.
Кінець гри, звичайний гольфе.
-Вау. -Кайф, скажи? Це клас.
Так, це напевно. Це щось… Це ж… Я маю на увазі, що ми побачили?
Що це таке?
Отже, е-е, по суті, Maксi – це переосмислення гольфу. Це – гольф
-сьогодення. -Мм.
Чому гольф такий нудний і тупий?
У гольф грають вже десь 800 років, ну, приблизно, так? І я такий сів і подумав:
«Чекайте, суспільство змінюється,
чому правила гольфу залишаються незмінними?».
І саме тому я створив Maксi.
Так глибоко.
Так.
НБА, НФЛ, НХЛ – це продукція найвищої якості.
Йой.
А тепер і Максі.
Ти кажеш, що у Максі найкращі у світі гольфісти?
О, Господи.
Гей, ти як, Френку?
Здаєтсья, я помираю.
Це все звісно дуже цікаво,
але як ви затягнете професійних гольфістів у цю свою нову лігу?
У мене вже є гольфісти, їм нема рівних.
Думаєш, ви кращі за професіоналів?
Я не думаю, Стет. Я знаю.
Тоді тобі потрібен Щасливчик Гілмор.
Я не знаю, хто це.
Ага, зате лобстери знають.
Ммм.
Джонні, не їж ті кляті курячі крильця?
Вони вже третій тиждень лежать в холодильнику.
Оцей соус знищує всі шкідливі бактерії.
Хм. Слабко віриться, але хай щастить.
Коли зіллєш звідти, ще є у пульті.
А я все мучилася, чому він не працює.
Що ти робиш на тому компукторі?
Роботу шукаю. Неподалік відкрилася нова забігайлівка.
Шукають персонал.
Ти ж не заробиш 330 штук у забігайлівці. Ти ж знаєш, що робити.
Я зіграв у гольф. Хіба щось вийшло? У годиннику ще.
Бабусин годинник? Це ж святотатство, тату.
Так, я знаю.
Не можна здаватися через один невдалий раунд.
Зроби хоч кілька пристойних ударів.
-Мій результат — одне влучання зі 117. -Але наступного разу ти влучиш двічі,
тричі, а тоді гоп і ти знов найкращій.
Мені 58 років, Ві.
Тобі не треба перемагати. Якщо на турнірі, ти фінішуєш тридцятим, то заробиш
сто штук баксів.
Як я зроблю це? Я програв трьом салагам на міському полі для гольфу.
Чувак, ти ж був п'яний.
Тобі просто потрібно потренуватися, це ж як у танцях.
А що ще робити, як не п'єш? Інших варіантів нема.
І ще у санітайзері.
Дозволь дядько Джон допоможе.
Та це ж і є санітайзер!
Повівся!
Ви — Щасливчик Гілмор?
Тш…
Ем, хочете спробувати нові ключки?
Так. Так, дуже хочу.
Візьміть шістку — всі профі її беруть.
Так, е, непогано.
Аякже, влучиш ти.
Вали.
Праворуч… ох! Чорт забирай!
Потримай мою ковдру.
Потримати ковдру, ну давай.
Так от. Спершу, перенеси вагу на задню ногу. І тоді…
-Ага. -Так.
Добре, я… я розберуся. Дякую. Дуже цінно.
-Я… я випадково. -Просто робіть своє.
Пішов!
Ти маєш бути швидшим за неї.
-Гей, гей, гей. Що ти робиш? -Тверезість — це подорож,
а не пункт призначення.
Я в вас вірю, Щасливчику.
Моя вчителька не розуміла і не могла зрозуміти,
що списав я на контрольній лише тому,
що моя мама накричала на мене через вівсяне печиво. Вже вкотре.
Я аж прокинулася!
Гарні рівні мазки. Дякую, Шарлотто. Добре. Після віконниць, берися до бордюрів.
Так, сер.
Пані та панове, будь ласка, вітайте Вієнну Гелмор.
-Вперед! Вперед, Вієно! -Покажи їм, Ві!
Щасливчик! Щасливчик!
Щасливчик! Щасливчик! Щасливчик! Щасливчик! Щасливчик! Щасливчик!
Черевик!
Так!
Отак, хлопчику! Ти повернувся! Повернувся!
Я не думав, що зможу!
Це що таке, бляха?
-Мені шкода. -Що ти, нахрін, робиш?
Я пішов. Гарного дня.
Повертайся до собачої будки.
Е-е, ми тобі щось принесли, дивись.
Що? Що це?
30 днів тверезий, вітаємо, тату.
А ти пофарбуєш мій будинок?
Валіть на землю! Валіть на землю! Валіть на землю!
У! У! У! У! Гей!
-Ну тоді зараз буде трошки сильніший. -Щасливчик! Щасливчик!
Щасливчик! Щасливчик! Щасливчик!
Ай… Мені так шкода. Я не хотів цього зробити.
Будь ти проклятий, Гілмор!
Тату, на пасажирському сидінні термос кави і батончик.
Обожнюю, тебе. Дякую, Ві.
Привезеш ще одного золотого піджака звідти?
Не засмучуйтесь, якщо цього не трапиться. Я просто хочу увійти до топ-30.
Цього ж вистачить, щоб віддати Вієну до танцювальної школи?
Зроби це, тату. Щоб хоч Вієна, могла стати кимось.
Так казати не треба, Террі. Ви всі стали кимось.
Кимось для мене. Ходіть сюди. Люблю вас, діти.
Вперше ти будеш так далеко від нас, відтоді, як мама…
Ми зможемо зідзвонюватися по відео щодня, все буде добре.
Так, вдень і вночі. Чуєш мене? І я повернуся в неділю, щоб побачити вас,
-хулігани. Обіцяю. -Так.
-Сподіваюся, з одним з тих великих чеків. -Ще й як, тату! Ну ж бо!
І стежте, щоб Джон Дейлі у ліжку моєму не спав. А як ляже — ніякого Емендемс.
Ясно.
Арнольд.
Джеко.
Тайґер.
Губка Боб?
Хто це зліпив?
Зуби, бляха, як в ондатри!
Що ж, від правди іноді боляче.
О, Боже мій. Старий Дагі! Я скучив, брате. Як взагалі поживаєш?
-Щасливчику! Привіт. -О, стає тільки важче з роками.
-А чого важче? Ну, мене ж немає поруч. -Так, зате є Максігольф Ліга.
Максі? Я бачив їхню рекламу. Вони ж тупі.
Розповідають, що в них там усе динамічніше. І… І наші головні спонсори
раптом більше не відповідають. Я… Я… Я маю погане передчуття.
Так, так, так.
У нас найкращі гольфісти світу. Ось, що людям потрібно, насправді.
Манаті каже, що в них кращі гольфісти.
Ну, це можна легко перевірити. Змаганням. Людям точно сподобається.
Вау. Вірджинія справді на тебе вплинула.
Так, і в нас п'ятеро дітей. Вона постійно тулилася до мене,
а я просто лежав, як мішок картоплі.
Як завжди, чарівний. Слухай, просто заходь всередину. Хлопці будуть дуже раді.
Та ви йому хоч якісь брекети поставте. Дякую.
Щасливчику, ти будеш їсти той чорничний вибух?
О, Боже. Фредді як і тоді випрошує у всіх десерт? Гаразд.
-Так, це ж Фредді. -Дякую. Клас.
Я такий радий бачити вас, хлопці. Вже кортить вийти туди завтра.
Ти, завтра? Ти збираєшся грати?
-А ви що, хлопці, не граєте? -Яке там грати?
Щасливчику, цим дітям, по 20-30 років. А ми старі й незграбні.
Так, ми старі, але досі круті. До речі, ви приймаєте аспірин перед виходом,
коліться?
О, для мене він, як тіт-так.
Я кришу його в яблучне пюре.
Колись я грав 72 лунки і не пітнів. Тепер я 10 хвилин встаю зі стільця.
-Так, сер? -Можете принести холодний чай з лимонадом?
Ви — Арнольд Палмер.
Ні, ні, ні, Джек Ніклас, але я часто таке чую.
Прекрасно. Повернуся за мить.
Щасливчику, нащо тобі повертатися
після стількох років?
Ну, у мене немає грошей.
А доньці потрібна можливість навчатися в балетній школі в Парижі, тож…
Щасливчику, я знаю тебе 30 років. Ти як син мені. Скільки грошей?
300 тисяч.
Щасти тобі завтра. Вжар їм перцю.
Чуєш, друже?
Так, сер?
Я просив Танкерей з тоніком, але мені замість цього Бомбей дали,
здається.
Ем… я — прибиральник, сер. Вибачте. Покликати офіціанта. Хочете може хліба?
Ні, просто налий те, що треба, дякую.
Гаразд.
Я його довів до сліз.
Щасливчику, що… що там цей, е-е, Шутер Макгевін?
Я гадаю, що він досі в лікарні, Джеку.
-А він не друг О.Джея? -Ну, вони відпочивали разом
колись. Не знаю, чи були друзями, але…
СТІВЕН КІНГ "СЯЙВО"
От, красень, оце роздає.
А чого ти тут? Всі ж мають спати.
У тебе з'явилися впливові друзі, Макгевін. Ось. Наказ про виписку з лікарні.
Вибачте? Джентльмен хотів би новий джин-тонік.
Він сказав "Бомбей. Не Танкерей".
Ти сказав Спіті, що я переплутав?
Ні, ні.
Чувак, ти мене підставив. Хотів побути героєм?
Ні. Ні, я… ні.
А взяв ніж і загнав мені в спину. Ось ти який…
-Він же, він сказав… -Я не зможу так працювати.
Постійно чекати, що ти мене підставиш.
Я ж хотів допомогти. Запропонував хліб.
Пожартуєш - пошкодуєш.
Звільнений.
-Звільнений? -Гав!
Ой!
Гей, друже. Чуєш? Ти не засуворий з тим хлопцем?
Шкода, що ви це чути, містере Гілмор. Ви не знаєте передісторії. Містере Коплз?
Ще один чорничний вибух?
Ні, не буду. Гм, хіба що один.
Так. Дві секунди.
Грайся-грайся, і не вертайся.
Шутер Макгевін. Я – ваш палкий шанувальник.
Джентльмени, дякую, що ви тут, на вечері чемпіонів Турніру.
Як не в рот, так в сраку.
Не думаю, що це доречно, Зандере?
Щоразу, як гольф переживав складні часи, ми ставали сильнішими.
Нам кинула виклик Максігольф Ліга, яка стверджує, що зробить гольф цікавішим.
Як не в рот, так в сраку.
Кринж.
Кльовий жарт, Містере Шауфеле.
Дякую, хлопче.
Я щойно говорив з президентом цієї ліги. Це – Френк Манаті.
Я викликав їх на змагання. Френк прийняв наш виклик,
а тоді перднув у слухавку.
Що він зробив?
В чому змагання?
Наші п'ять найкращих гравців проти його п'яти.
Відправте п'ять найгірших. Не має значення. Ми все одно їх розмажемо, так?
-Ву! -Так!
Так, я знаю, ви всі хочете надрати їм сраки. Тож зробимо так. Нас представить
п'ятірка найкращіх за підсумками цих вихідних.
Так!
Так. Чудово.
Не в рот, так в сраку.
Джентльмени, показавши світові нашу перевагу,
ми знищимо цю лігу ще до її офіційного запуску. Вірю в вас!
Тепер у тебе є ще одна причина перемогти.
Так! Так!
Боже. Здається, у мене виделка в сраці.
Ось це – не в рот, так в сраку.
-Так! Ву! -Ву!
Ву!
Сонце світить. Ґрін виблискує. Чудовий день для гри в гольф! Ласкаво просимо на
чемпіонат туру від Ю Ес Бенк. Я – Верн Лундквіст. І як завжди – Джек Бірд. І
сьогодні в центрі уваги, уявіть – Щасливчик Гілмор.
Тато гарний.
Гілмор повертається після 10-річної перерви.
Хлопці закинули тобі сувенірів у шафку.
Суглоби, печія. Геморой — авжеж. Проносне —
а як же інаше. А ще… підгузки. Ну, це вже, перебір.
Ви так і не потрапили до "Брюїнз", але, можливо ви врятуєте гольф.
О, я сумніваюся, Тоні. Я, знаєш, переживаю, щоб взагалі пройти відбір.
Містере Гілмор, мені казали,
що ви забули взяти кедді на перший турнір.
Це правда?
О-хо-хо, так і сказали? Ні, ні. Тобто, так, проте я, не знав тоді правил.
Це божевілля.
-Капець. -Так, це була дурня. Не
віриться, що таке утнув.
Привіт, братику. Радий тебе бачити. Слухай, така справа —
мій постійний кедді переїхав до Швейцарії… там щось з податками. Тож я зараз, знаєш…
без помічника. Як гадаєш — може, ти й я, як в старі часи?
Цікаво, містере Гілмор, проте я… я не зможу, на жаль, бути вашим кедді.
Ти ж не тримаєш зла, що я трохи душив тебе, так?
Ні, це не через те. Насправді, я – більше не кедді.
Я, е, я… я тепер граю. Ми, насправді, суперники сьогодні.
Я не знав цього, Білясику, добре. Що ж, тоді побачимося.
Так. До зустрічі. Білясик. Мене звати Вілл, і ненавиджу тебе за те удушення, ти,
хрін довбаний.
До старту кілька хвилин, а Щасливчик Гілмор, схоже,
швиденько інструктує нового кедді.
-Е-е, це – ключка. Бачив колись? -Товкучка? О, типу, як для пюре?
Ні, це різні речі. Ну добре.
З місця подій — Ґері Потер.
Поруч із ним лідер світового рейтингу —
Скотті Шеффлер.
Дякую, Верне. Скотті, здається, ти дуже схвильований…
Ти бачиш м'яч і лунку, і відстань від м'яча до лунки…
отакі справи.
Де тут питання, Ґері?
Скотті, от ти найкращий, чи робить це решту найгіршими?
Піду розігріюся, мабуть.
Отак поспілкуватися зі Скотті. Твоє слово, Верне.
Дякую, Ґері. Трійка у складі Джастіна Томаса,
Вілла Залаторіса та Щасливчика Гілмора готується до старту.
О.
Клас. Гарний удар, Джей Ті.
Шок, на мене дивиться Гілмор. Я – твій фанат.
Навіть моя сім'я вболіває за тебе. Краще замовкну.
Ні, ні, ні. Продовжуй. Мені потрібна вся твоя любов.
-Лови. -Тепер на ті, Залаторіс, Вілл.
Це твоє ім'я?
«Твоє ім'я?» Який же ідіот.
У мене трохи мандраж. Усі ці хлопці злетіли дуже високо, знаєш?
-Хочете пити води? Чи хлібні грінки? -Ні, ні, ні. Я мабуть
піду в своє щасливе місце.
Гаразд. Я… я буду тут.
Уже не працює. Я ж більше не п'ю пиво.
Клас.
Тепер на ті, Гілмор, Щасливчик.
З поверненням, Щасливчику!
Гольф-фани з усього світу радіють поверненню Щасливчика Гілмора. Та у свої
58, він й сам не очікує, що здатен конкурувати з елітою сучасного гольфу.
На свої роки він в офігезній формі.
-Щасливчику, ти найкращий! -Гадаю, мені потрібно змінити моє
щасливе місце на щось більш віковідповідне.
Рівень холестерину Низький
Ти все зможеш!
Розмір - М
Так.
Класно.
Дякую, Щасливчику!
-Татко! Татко! -Татко!
Я сам не очікував. Дякую, дякую, друже. Так, гаразд, пішли. Тільки ключки бери. Ти
-їх маєш носити. -Сі. О.
-Не надірвався? Ну і супер. Супер. -Вибачте.
Ні, все гаразд. Там є ремінь, якщо хочеш — скористайся.
О. Сі, сі, сі.
Змія! Знімійть її з мене, бляха! Знімай, знімай, швидше знімай. Швидше!
Давай. Давай. Ну ж бо. В лунку! Так, маленький!
Та ні! Ні. Я вже не… Я не п'ю. Я не п'ю.
-А якщо кави? -А оце можна! Давай. Погнали.
-Пий! Пий! Пий! Пий! Пий! Пий! -Так. Пий! Пий! Пий! Пий! Пий! Так!
Так! Так!
Гола срака!
Ти — справжній мужик, Щасливчику!
Так, це мої діти. Вибачайте.
-Гей. Ось наш Гілмор! -Привіт. Татко на ті, ви хочете
побачити, як татко б'є м'яч? Потримай телефон. Дякую. Добре,
хлопці. Це для вас. Зараз. Зараз.
О-го-го-го-го! Тато врізав перцю. О! Що ви робите?
Горді! Це краще лікарю показати!
-Щасливчик! У-ху! -На другий день турніру, заряджений
підтримкою вболівальників, Щасливчик Гілмор увірвався до десятки найкращих.
Оскаре. Де ти був? А… Хто це?
-О, це Естебан, мій кедді. -О, гаразд. Е-е… Стівене, дуже приємно…
ні, ні, нащо тобі кедді? Нащо кеді кедді? Пробач.
-А, ні? А пограти? -Стівен.
Що ти маєш на увазі "пограти"? Він не… Це професійний турнір. Ні, ні, вибачте. Йому
треба йти.
Пор фавор, ке ва? Ке ме тенґо ке ір? Окей, перо… Ойє, ґана, ґана еста вайна кон
Щаслівчик Гільмоль! Окей, далє. Те к'єро, папа. Окей. Ву!
Добре, добре. Чао. Адіос. Ага. Він зняв капелюх.
Бе́те де акі́, мі́хо, те тьє́нєс ке і́р о ме ван а бота́р.
Він зняв капелюх! Бачив? Добре, треба грати… дай мені ключку для дальніх.
О. Бляха!
-Чекайте! Не треба! Будь ласка! -Оце моя школа.
Отак і засадив.
Татко! Татко! Татко!
Напередодні суботи — з відривом у два удари.
Диво-повернення — Щасливчик Гілмор.
Гарний удар, Щасливчику!
О.
Щасливчик! Рулить! Щасливчик! Щасливчик! Щасливчик! Щасливчик! Щасливчик!
О, візьміть будь ласка…
Хлопці, що ви робите? Я хочу подивитися гольф!
-Хлопці, годі вам! Народ, нам же не чутно! -Та ви задовбали!
Нейфовірно, але факт. Щасливчик Гілмор — зі старого дивана на вершину таблиці.
І ностальгійне повернення перетворилося на один з найкращих трьох стартових днів
в історії гольфу.
Якщо я спробую влучити і промажу раптом, м'яч скотиться за межі ґріну… тож… Так.
-Так. -О, так, так-так, ясно. Що таке ґрін?
О, ґрін… знаєш що? Не бери зайве в голову. Просто я шукаю трохи позитивної енергії,
розумієш?
Можу допомогти?
Власне, так. Пам'ятаєш щасливе місце, в яке я ходив?
Так.
Знайди своє.
Окей, я спробую.
Що таке, чувак? Що в тебе… що це там? Мед? Що це? Що ти… що ти… навіщо це?
Це через роботу? Та годі… Годі, чувак. О, ні. Ні. Ні, тільки не це. Не ведмідь.
Будь ти проклятий, сміттяре!
-Тепер щасливий. Ваш удар. -Добре. Так. Оскаре, ти ж уявляв
ведмедя, який жере того офіціанта, чи не так?
Так.
Я так і знав. Чи був залучений мед?
Ун покіто.
Я в захваті.
Давай, Щасливчику.
Бий, Щасливчику.
О ні. Не схоже щоб він зупинявся. Секундочку!
Влучити допоміг маркер м'яча Залаторіса!
Так, Білясику!
Це не вкладається в голові. Щасливчик Гілмор якимось дивом запустив час навспак.
Так! Так. У-ху!
Ходи до мене. Так! Ну ж бо! Нам треба це зробити!
Ні. Тільки не це.
-А, як кафує! Так, Оскаре! У-ху! -Менш ніж через два місяці після
того, як він опинився в центрі скандалу з гольф-каром, Щасливчик Гілмор, за 18
лунок, до сьомого золотого піджака.
І єдине можливе пояснення полягає в тому, що Гілмору в цій грі допоміг…
як вам сказати… сам Сатана, той, який ще диявол!
Отак! Вперед, Гілмор!
-Класна гра, Містере Гілмор. -Як воно Ейсе? А?
-Ти сьогодні на куражі. -О. Ми йшли по краю. Наче
трималися. Та без фарту не обійшлося.
Вітаю, містере Гілмор. Я – Біллі Дженкінс.
-Привіт, радий знайомству, Боббі. -Е-е, Біллі.
Біллі сьогодні просто машина. Я такий: де він цього навчився?
Найкращий раунд у моєму житті. Я на другому місці. Завтра ми разом граємо.
Так.
-Жартуєш. З нетерпінням чекаю. -Так! Я ще не боровся за перше місце.
Це — здійснення мрій, містере Гілмор.
Тобі сподобається. До речі, якщо потрапиш до п'ятірки —
зіграєш проти блазнів з нової ліги.
О! А що за чувак придумав ту тупацьку лігу?
Баббо, той чувак приходив обговорити зі мною цю тему. В нього дихання таке наче
він на мене ротом пердів. Ніби хтось здох у нього в роті, або осел туди насрав, чи
щось таке… Це було огидно. Менше з тим, у мене ще зустріч. Люблю тебе, Баббо.
-Девіде, будьмо знайомі. -Але… я — Біллі.
І… після того… мені більше не дозволено купувати
фломастери у штаті Коннектикут. Я Нейт, і я тверезий один день.
Нейте, ти — хрестоматійний приклад.
Що?
Наостанок, я хочу сказати кілька слів про визначні
успіхи нашого брата Щасливчика.
Ми дивилися вашу гру, містере Гілмор. Надихає не здаватись.
Так! Щасливчик Гілмор! Змусив гольф полюбити навіть чорних!
Так.
Правильно, Бессі. Я просто сподіваюсь, Щасливчик зможе грати… завтра. Завтра,
в нас же… О, Боже! Так… День матері.
Ласкаво просимо до фінального раунду чемпіонату
Туру. І два наші поточні лідери. Біллі Дженкінс —
який вперше відчуває смак
успіху після років у тіні.
І на шляху в нього тільки він — гольф-чарівник Щасливчик Октавіус Гілмор.
Октавіус - його друге ім'я?
Ні, але звучить круто, еге ж? Хвилиночку!
На поле не можна у шортах, містере Дженкінс. Штраф у два удари.
Ну і чудесно. Я не люблю пітніти. Від цього яйця сверблять.
Це самовпевненість чи просто звичайна дурість?
Тепер на ті, Гілмор, Щасливчик.
Гарний удар, юначе.
Щасливчик Гілмор спробує захистити свою перевагу у вісім ударів,
у славний День матері.
Гілмор цілився правильно, але м'яч полетів не туди.
До наступної дірочки.
Так.
Не страшно. Не страшно. Ту пуеде, Щасливчику, ту пуеде.
Шутер Макгевін! Ну, як спалося?
Це місце… неймовірне. Подушки, паровий душ,
безкоштовне порно і повітряно-пухнасті млинці. О, Господи!
Що як ти і я зараз підемо на екскурсію, покажу, що тут робиться?
Але?
На тебе чекатимуть свіжі, коли ми повернемося.
Гаразд. В капцях можна?
І ще, думаю можна надягнути труси?
-М'яч отам, Щасливчику. -Щасливчику. Пам'ятаєш мене? Ти колись
працював на мого тата на будівництві.
Я тобою пишаюся.
Гей, друже, дякую, містере Ларсен.
Драго Ларсен. Малюк Драго Ларсен? Оце так? ! Божечки! Знаєш, мені трохи соромно,
що я скривдив твого тата, ну, отой цвях.
Знаєш, спершу цвях витягли, та він за ним сумував,
тож він його повернув.
О, гаразд.
Він помер кілька років тому.
О, я співчуваю. Що трапилось?
Він уві сні перевернувся.
О, так.
Але в мене є ще мама. Всім хлопчикам потрібна мама.
Еге.
-У Щасливчика п'ятеро дітей, мамо. -О, переказуй вітання з Днем матері.
Його дружина померла.
О, мені так шкода, серденько. Чому ти мені не сказав, Срако?
Мамо, не бий мене, мамо. Мамо, не бий мене.
-Яку ключку ви обираєте, сер? -Дай клин — спробую підсічку.
Давай, Гілмор!
Давай, Щасливчику.
-Кожному потрібна мама. -Але в нас немає.
Давай, Щасливчику. Для тебе це — раз плюнути.
-Так, давай. -Щасливчику, ти впораєшся.
Зроби це. Вперед, Щасливчику.
Я швиденько до вбиральні.
Це дуже особливий момент, Шутере. Зміни бринять в повітрі.
І які це зміни?
В гольфі. Новому та кращому.
Гілмор, мабуть, у захваті.
Я не знаю. Щасливчик Гілмор — зламаний бухар.
Зламаний бухар?
Так, відтоді, як дружину втратив.
Зачекай, Вірджинія Веніт…?
Це її так звали?
О, Боже.
Пердіння розпізнане.
Отак, заходь.
Лідер змагання, Щасливчик Гілмор, перебуває в туалеті вже надзвичайно довго.
Що, пограємо в гольф?
Біллі Дженкінс розігрує натхненний раунд.
Тим часом Щасливчик Гілмор намагається втриматися на ногах.
Сьорбнеш з Трієчки??
Ні, ґрасіас.
Гаразд.
Одна подряпинка і я тебе покалічу.
О! Дякую, Ісусе!
Вік живи – вік гольфуй. Щасливчику, ти любиш День матері?
Полижи мою білу сраку, Ґері. Попрацюй язичком.
Ага. Скажений.
У Щасливчика Гілмора все летить шкереберть…
-Щасливчик! Вгашений! -Він буквально доповзає до фінішу.
Те, що ти зараз побачиш — це основа Максігольфу.
Рентген 57 року. Що за Бен Даггет?
Це єдиний, хто бив далі, ніж Щасливчик Октавіус Гілмор.
Щось я про нього не чув.
Він був дегенератом. Нічого корисного не робив.
Просто їздив по країні в 50-х, на змагання з дальніх ударів. Кажуть,
він міг запустити м'яч на 450 метрів.
Якось один гангстер, якому він був винен грошей,
взяв черевик і запхав йому просто в дупу.
І саме тоді було зроблено цей знімок.
Бачиш щось незвичне?
Ну, схоже, що в анальному отворі — черевик.
Так і є. Але дивись сюди?
Це клубово-поперекова зв'язка.
Чому вона роздвоюється?
Маю здогадку. Зашивали сраку?
-Ні. -Ні?
Це сталося значно раніше в його житті. Виявляється,
Даггетт порвав її в аварії в дитинстві.
Розрив зв'язок через аварію у дитинстві, збільшив амплітуду руху стегон Даггета…
В рази посиливши крутний момент, швидкість та силу його удару.
Ось чому він бив так далеко. Завдяки черевику.
Ти заспокоїшся з тим черевиком? Черевик це ніщо.
Це була аварія на картингу, яка розірвала зв'язки та перетворила
його на генія ударів. І всі наші гольфісти також пройшли
перерізання цієї зв'язки.
Як шахраї? Хто б погодився на таку операцію?
Маргінали, які завжди професійно грали, але не могли перемогти легенд.
Сила між стегнами, правда? Сила між стегнами.
Шутере, я хочу, щоб ти був капітаном команди Максі.
Хм.
Щиро дякую.
Нема за що, Містере Манаті.
Млинці іншим разом.
І я ще навіть не показав найцікавішого. 18 лунок? Нафіг. У нас сім лунок.
Повільна гра? У нас удари на час.
Який жах, це ж божевілля!
Це нелегко сприйняти. Розумію.
Я не матиму нічого спільного з цією… цією… вульгарщиною.
Знаєш, Шутере, тебе було нелегко дістати з дурки.
Але щось мені підказує, що тебе легко заберуть назад.
Так? Бляха, як гаряче.
Мені казали, що ти любиш гаряче.
А ти?
Учора увесь спортивний світ вболівав за Щасливчика Гілмора,
але він залишився вірним собі і фактично все спустив в унітаз.
-Згадайте ваше щасливе місце! -Ні!
Посівши шосте місце він опинився за боротом протистояння з Максі Лігою.
І ось цей Дженкінс очолить команду проти нової Максі Ліги, чи… так ми гадали?
Сорян, народ, за ложку гівна в діжці меду, але я насправді — відданий член
Максігольф Ліги. Бувай, старечий гольф. Па-па.
Саме так. Біллі — гравець нашої ліги, у нас дальші удари, крутіший стиль та
веселіщі вечірки. А головне те, що у нас усі — «Максі Красені».
-Дай мені піджак. -В офісі прокурора кажуть, дії Гілмора
порушили угоду про визнання провини… Укладеної після аварії в нетверезому
стані, того місяця. Коли він уник арешту лише тому, що його начебто відволікли.
Гей, Драго, ти забув труси вдягнуть, Деградосе!
Гілмору зараз загрожує до шести років в'язниці. Але я сподіваюся,
влада подарує справедливість фанатам гольфу, відправивши Гілмора…
На електричний стілець. Чого в цій ситуації.
Він цілком заслуговує.
Ах, Вірджиніє, так шкода, що тебе більше немає.
Ти працювала, на рівні з чоловіками. Напевне це нелегко.
Так? Так. Мабуть, ще варто… вибачитися, що я послав тебе за Пепсі.
Дієтичну.
Гілмор.
Шутер Макгевін. В пам'яті прокручувався кадр,
як ти тікаєш у моєму золотому піджаку.
Це був мій піджак.
Та носи. У мене їх ще п'ять.
П'я…? Чорт! Ти б назіщо не виграв, якби я не…
Що? Не сів у дурку?
Ти життя вкрав в мене.
Скажи, навіщо мені красти життя індивідума,
який їсть лайно шматками, прицмокуючи?
БОБ БАРКЕР
Гру скінчено, падло.
-Давай, давай. Хочеш? Так. -Ну добре. Хочеш на кулаках? Ти цього
хочеш? Хе! Бац! Ти точно впевнений? Ну ж бо.
Ходи сюди, гад. Це за тебе, бабусю. Мені так шкода, що забрали будинок. Чесно. Не
-говори з моєю бабусею! -Привіт, бабцю.
Та я не… Ну, давай.
Гандон!
ЧАББС ПІТЕРСЕН
Це раунд перший був.
Ні, це кінець був. Скажи усім, що мене нагнув.
Сказати, що ти все збагнув? Чи забув? І тебе добряче між могил я штурхнув?
Ой, Боже. Як скажеш. Другий раунд.
-Гаразд. Ми квити. Давай. Ти ж це любиш. -Ти…
-Вставай. Піднімайся. -Дякую, старий. Отак. Скажи… У
тебе зв'язки стегна розрізані навпіл?
Та наче - ні.
А хтось колись… сував тобі черевик у сраку?
Нічого такого не пригадую. Ти ж розумієш, що це дивні питання, так?
Виявиляється, якщо певна зв'язка не
прикріплена до стегна, удар буде в рази сильніший.
О ні, ні. Я завжди живив свій удар по-дідівськи.
Від своєї люті.
Так.
Не хочеш змінити цю піжаму? Я живу неподалік.
А, так, дякую.
Прошу вас! Зачекайте! Дістаньте мене з могили!
Вони видали ордер на твій арешт, тату.
Так, тобі треба сховатися в підвалі.
Варто просто здатися. Покінчимо із цим.
Спершу дочекаємось адвоката.
Ви найняли адвоката?
Ну добре! І як я?
Ти – як навіжена версія тата.
Точняк.
Хоч не довелося одягати ту нікчемну футболку "Брюїнз".
Ой-йой.
Та все!
Окей, відчиніть двері.
Містере Гілмор. Містере Макгевін. Джоне Дейлі. Радий знов вас бачити.
Ви адвокат? Я гадав, ви з податкової.
Я був, проте набридло,
що всі мене ненавидять і що крізь скляні двері мене викидають.
Ти ж мене ненавидиш?
Все так.
І я пішов до юридичного.
Ти не хотів, щоб тебе ненавиділи і став адвокатом?
Кумедно.
Адвокати — шмари.
-Шматки лайна. -Шматки лайна.
Краще сісти і про все поговорити.
Ці труби такі тверді – мені це знайомо. Я працювала на трубопрокатному заводі.
А у тієї дівулі гарні формулі.
Ні, ми жінок тепер більше не об'єктивуємо.
Що?
Що ж, чудово. Окружний прокурор, е-е, відкликав ордер на твій арешт.
Що?
Так. Хоча деяким очевидцям на турнірі ти здавався п'яним, тебе не тестували на
алкоголь. І в мене ще кращі новини. Ти посів шосте місце на турнірі.
Точно, я й забув про це. Який в мене виграш?
Чотириста дев'яносто шість тисяч доларів.
-Я не вірю! -Святий боже!
-Е… Секунду… Е, прошу вас. -Я зробив це доню!
Ти тепер точно мене зненавидиш.
Тур, е, штрафує тебе на 500 000
доларів за поведінку.
-То він втратив 37 000 доларів? -Ні, ні. Три… тридцять три тисячі доларів.
Чотири тисячі, математики. А де ж тоді гарні новини?
Ти маєш шосте місце, але переможець, Біллі Дженкінс, відмовився від свого
місця, бо грає за поганців. Тож ти тепер команді.
-Тату, це чудесно! -О-хохо! Отак, батьку.
Та нащо я їм. Я – розчарування. Який же це сором.
Вийдемо на секунду надвір?
Наступний?
Що ж, Шутере, завдяки свідченням містера Манаті,
ти тепер технічно втікач з психіатричної лікарні.
Вітаємо в клубі.
Тату, неважливо, чи гратимеш ти за цю команду,
ти маєш припинити пити.
-Я так і зробив. Але я… -Ніяких але. Ти маєш
знайти спокій. Хоч якось.
Знайти спокій? Я… Єдина причина, моєї участі в турнірі була – запеспечити тобі
майбутнє, а я ще й винен чотири тисячі.
Гадаєш, якби ти їх заробив, я б тебе такого залишила?
Не ти маєш піклуватися про мене. Я вже це казав.
-А як же інакше? Ми — сім'я. -Ти застряг через нас.
-Це ж правда, тату. -Ну, звісно.
Але я не хочу, щоб ви, застрягли через мене.
Ви нічого поганого не зробили.
Гадаю, ця людина може допомогти.
Гей, треба трохи приперчити м'яча, бо ще застрягне там, де пірат ховає… е-е…
скарби і всяке лайно.
В трюмі?
-Так, в трюмі. Давайте, дітки. -Дякую!
Ви - Слім Пітерсен?
Так мене називають.
Ваш тато, Чаббс, був моїм наставником. Мене звати Щасливчик…
Я знаю, хто ти. Гей, тобі треба вдарити його під восьминога і загнати за одну з
його ніг.
Мацаків?
Так, сосків. То, що ти хотів?
Маю розмову на кілька хвилин.
Всраті комарі. Вони всюди.
Комарі?
Подивись.
Це алігатор?
Ні, автомат із снеками. Не було грошей —
і мені довелося лізти рукою за шоколадним печивом.
Знаєш, я дивлюсь на тебе, і розумію, що я з тобою зробив.
А що ти зробив?
Те, саме що зі своїми дітьми. Вкрав близьку людину.
Чоловіче, ти мусиш собі це пробачити.
Але я не хочу.
Я теж не хотів тобі прощати, бо легше ненавидіти тебе, ніж прийняти те,
що тато вже не повернеться. Ніби ця ненависть,
могла повернути його до життя. Але коли я пробачив тобі,
я став самим собою. Саме тим, ким мій батько хотів,
щоб я був. Ти кохав дружину.
Любив мого тата. А вони любили тебе.
-А що ще вони любили? Гольф. -О Господи, так.
Я розмовляв з твоєю донечкою, і вона каже, в тебе є шанс врятувати весь спорт,
зігравши проти якихось клоунів.
Ну, то чом би тобі не надрати тим бевзям сраки?
Заради рідних.
-Мені так шкода. -Бро, нащо ж так стискати?
-То викинути це. Чи… я краще… -Е, ні, чоловіче. Віддай
пальці. У мене є клей ПВА.
-Так, люблю тебе, брате. -Так, друже, дяки, що прийшов.
Нам би допомога не завадила.
О, нарешті хтось визнав мою геніальність. Ні слова більше.
Гаразд, гаразд.
Куди це ти зібрався?
-Я йду рятувати гольф, Чарлі. -Якщо ти зараз підеш, то не
повертайся, чуєш, свиняча відбивна?
Я і не збираюсь повертатись, солодкозада ти англійська пастушко.
Вітаю, джентельмени. Ви — п'ятірка гольфістів,
які представлятимуть нас у змаганні проти Максі Ліги. Я не говоритиму вам,
наскільки важливо їх перемогти. А про те,
як цього досягти з вами поговорить – Шутер Макгевін.
Дякую, Дагу. Я далі продовжу. Поговорімо з вами про напругу. Я —
найуспішніший гравець 90-х і стикався з випробуваннями. Повірте. Але це краще,
ніж 30 років у дурці. Якось я ослабив пильність,
лише на секунду… Удар!
Мене підрізали, заточкою. І от знаєте, кажуть у вас крижана вода в жилах. Що ж,
я глянув відеозапис і ніхріна.
-Друже, що відбувається? -Е-е…
Брайсон Дешамбо. Відкритий чемпіонат Портленда.
Восьма лунка. Перевага в два удари. Є можливість вирватись вперед і… хе… Що?
Га? Йой!
Та годі, Шутере. Всі часом промахуються.
Скотті Шеффлер.
О, Боже.
19 рік, Кадилак Інвітейшнал. Третя лунка. Нічия. На вершині таблиці. Неділя.
Тиск шалений. А ти…
М'яч у лісі. У лісі, Скотті. Ти боїшся перемогти?
На себе глянь.
А що?
Так. Чемпіонат туру 96-го. Фінальний раунд.
Не робіть цього, хлопці.
О ні, ні. Це, це було давно і неправда.
Та ну. Відрив у чотири удари – і все одно програв?
Хлопець тебе переміг і його збив Фольцваген.
-Гандон! -Гандон!
Гаразд! Можливо, я сам неідеально… впорався з напругою. Та я
бачив хірургічно-модифікованих фриків, які проти вас. І те жахіття, на якому ви
будете змагатися. Або витримаєте напругу, або гольф, який ми знаємо… забудьте! Тож
зробімо це! Давайте. Всі сюди. Так. На три. Один, два, три…
Гольф! Шутер!
Час звикати до рухомої цілі.
Тобто як до рухомої?
Та бляха, Рорі, комуняки ні перед чим не зупиняться.
Тому, кузен Оскара…
-Естебан. -Естебан… швидкий і невловимий, як мені
казали. Якщо від червоного прапора він добіжить до синього, ви
не виконали свою роботу.
Він не проти, щоб його калічили?
Так. Йому ж платять.
А що, що, що він каже?
Що ви його не поцілите.
Он, як!? Чекай!
Я верткий!
Ага, верткий. Авжеж, авжеж. Бачили таких.
Ву!
Ха!
Це боляче!
Ну, кузене!
Ще трошки!
Спиниться! Він все. Вже все.
Я сказав "стоп"! Хто вдарив?
Оскаре. Ах ти ж псих.
У мене до тебе питання про хокей.
Давай.
Я бачив, що коли гравці б'ються, один з хлопців завжди натягує майку на голову
іншому, перш ніж, ну, надавати йому.
Так, точно. Так. Так, так, так, так. Це складно?
Ні, легкота. Е-е… Хочеш, покажу? Гей, Естебане. Е-е, можна тебе на секунду.
Дякую. Головне, що тут треба, це натягнути сорочку. Це обмежує руки. Трошки
-вловлюєш? -Так. Будь ласка.
Так.
Нокаут? За бабки.
-Ти серйозно? -Так.
Добре. Скільки?
П'ятдесят.
Е-е, тоді влуплю на сотню. Ну що, зрозумів?
Так. Звертайся. Плати, Скотті. Я без грошей. Отак. Дякую. Ти сьогодні молодець.
-На висоті. Так, це весело. -Повеселилися.
Ну, власне, я зрозумів.
Любю ці роботу.
Мінігольф — це, насамперед, дві речі: кути та перешкоди. Якщо ви навчитеся
читати кути — зможете оминати перешкоди. Потренуємося, щоб розібратися з кутами.
От, чо…
Так! Шеффлер!
Твоя правда.
Ще один день і ми зійдемося з цими висерками.
А отак мій дух гартувався.
О, Боже, Рорі! Добре, Оскаре, покажи на що здатний.
О! Хочеш хлібних грінок?
Бейсбольна клітка, щоб загартуватися? Ах, ми буквально у тебе в голові.
О, скоріше, це ми в твоїй,
Брендо. Інакше ти б не нишпорив
й не вистежував нас.
-Мене звати Біллі. -Заспокойся, Баррі, і злізь з
мого електро-Ройса. Це не підпірка.
Слухай, Щасливчику, я не хочу тебе завтра принижувати.
Мм-хм.
Ти — ДНК моєї ліги. Те, як ти повстав проти традицій
педантичного гольфу, це ж було неймовірно.
Тож, пропоную тобі востаннє,
стати частиною команди.
Хріна з два. І чого ти схожий на Фредді Крюгера,
що працює у Старбаксі? Зміни щось.
Ти отримаєш 10% компанії.
Не віриться, що я захищаю традиції… Але… Моя дружина любила,
той старий справжній гольф, класичний.
А вона майже ніколи не помилялася. Тож сорян,
хлопці, але завтра ваша тупій лізі кінець.
Ні, завтра я завершу революцію, яку ти розпочав. І я чув,
що ти сказав про мій подих Баббі Вотсону. У мене гінгівіт. Це спадкове, ясно?
Він дістався мені від прадіда. Тож мені дуже шкода.
Я буквально відчуваю цей сморід, аж тут. Хоч вітер дме в той бік.
Щось треба змінити в житті. Кажу тобі.
Гаразд. Поїхали. Добре, ходіть всі до мене. Хочу подякувати вам,
ви завжди повертаєте мене на правильний шлях. Я вас люблю.
-Люблю тебе, тату. -Так, тату…
Тож ти не тільки відправиш Вієну до школи танців, але й врятуєш гольф?
Люблю тебе.
Хтозна? Може вдасться й те, й інше, але ми точно прорвемося, обіцяю вам. Бо ми —
-Гілмори, і ми не знаємо, як зупинятися. -Так.
-Та ну ж бо, тату, давай! -Ми – Гілмори.
О, і не забудьте годувати Джона Дейлі тричі на день.
Ясно.
-Ясно. -Окей. Люблю вас, діти.
Ти його чув.
Зробімо це для мами.
-Так, для мами! -Мами!
-Ти зможеш. -Ще б пак.
Для неї це було важливо.
Все буде супер, тату.
Тату… чого вона?
-Так! -Гаразд.
-Що таке? -Так, ну заводься.
То може нам щось…
-Давай, тату, спробуй ще. -Давай, тату!
Щось не так…
-Ні, ти здається… -Чорт! Бляшанка.
Ах ти, розвалюха!
А ти куди ти лізеш, бродяго?
-Що з цим дідом? -Гей! Гей! Ти що робиш,
-га? Буцаєш машину мого тата? -Ого, ого, ого, ого, ого, ого!
Це сімейна справа, бро! Наваляйте йому, хлопці! Не соромтесь!
-Ого, ого, ого, ого! -Уоу, уоу, що це він задумав?
Так! Хапайте його! Всі за ним! Молодці!
-Куди побіг? Ти краще не тікай! -Хапайте його!
Скоріше б вже в Париж!
Вітаємо на події, що не має аналогів в історії спорту.
Одноразове протистояння між найвидатнішими гравцями в гольф та дикими вискочками,
які прагнуть їх витіснити.
Ну, глянемо.
Вітаємо на змаганні Максі Тур. Я – Верн Ліндквіст і як
завжди зі мною Джек Бірд. І компанію нам складе Діджей Обо Жемій.
Просто всратись, як з вами добре.
Шановне людство планети Земля! Ви готові втратити глузд від побаченого?!
Я навшпиньках. Я кажу,
я на… Дякую. Чи готові ви побачити такий захопливий
гольф, що вибухнуть ваші голови?
Першими йдуть Максі-гольфісти!
-Вперед, Гарлі! -Знайомтесь — Гарлі!
Флекс!
Зґзинь!
Цабе!
І чемпіон Туру — Біллі Дженкінс!
Отак! А тепер зустрічайте їхніх суперників — команду звичайних прісних гольфістів.
Фуу!
Голі сраки! Це — Шутер Макгевін?
О, подивіться які люди! Не плануєш доїсти свої млинці?
Хочеш кави в інше око?
Ха! Як тобі канікули в "жовтому домі"? Шлюхер!
Зараз огрібеш, Душанбе.
Я — Цабе!
Тебе звати Девіс Міллер. Ти сусід мого брата по кімнаті.
Я сказав, я Цабе! Спитай, як він там.
Народ, ви де взяли цей прикид у
бюро знахідок на Коміконі?
А тобі циці дісталася від мами? Так, так, так?!
Гей, не крути йому цицьки! Це мої цицьки!
Може відрізати тобі голову, ти, шлепер!?
Розходьтесь! Припиніть! Вгамуйтесь! Гольфісти, це поле на сім лунок.
Починають – містер Шеффлер проти містера Гарлі. Пані та панове,
зіграймо в Максігольф!
-Так! Давайте! Покажіть їм! -Так! Так. Давайте!
-Несіться! Бу! Ні, в мене є. -На.
-О, у тебе є своє. -Мм.
Дай скуштувати.
І все починається. Лунка номер один.
Граємо до трьох з п'яти, тож обов'язково виграти три.
-Так. -Так. Маємо перемогти циркових придурків.
-Так воно і буде. -Так.
Основна смуга — це ліс? Я ж не бачу, куди м'яч потрапить.
Потрапить, куди треба,
якщо захріначиш на чотириста
метрів і не в сраний ліс!
Ого!
І м'яч Гарлі летить за межі лісу.
Ти не номер один в цьому турі. Мм! Пахне, як від мого вітчима.
Ну що, давай, Скотті. Ну ж бо, починай. Треба розтрясти. Давай.
Давай, Бруксе, зроби це.
Промаж! Промаж!
-Так. Те, що треба. -Вражаючий удар правою, але Скотті
Шеффлера дискваліфіковано ще до того, як він замахнувся ключкою.
Воу! Це, бляха, гангстерська хрінь!
Ще й яка хрінь!
От і перемогли.
Так, так.
О ні, знову вони.
-За спину. -Я знаю процедуру.
Вибачте, хлопці.
Ми розберемося, не переживай.
Далі на ті, Рорі макілрой та Зґзинь.
Зґзинь?
Мене називають Зґзинь, бо з цим звуком бензопила
знищує поле для гольфу.
А ти не з підліткової мильної опери?
Ні, я там не знімався.
Та ні, ти там був комедійним персонажем.
Так, шоу з дев'яностих.
Та ніхто не знає про ту хрінь!
Та ні, люди знають.
Я люблю тебе, Зґзинь! Ти найкращий!
Ми тут граємо в Максігольф, Рорі.
Максі-команда без проблем проривається крізь дерева.
О! Ні, ні, ні, ні, ні!
У класичних гольфістів, не все так гладко.
Погнали!
Тримайся! Я розганяюсь!
-Ву-ху! -Ву!
-Ось він! Ось він. Ось він. Там. Він там! -Так. Так, так, так, зараз.
О! О, Боже мій. Тепер це вісімка.
Оскаре! Щоб тебе! Та рівніше, рівніше!
Ще трошки! Звертай! У-у!
Так!
-Щось ти напружений, Брай-Брай. -А ти, схоже, хочеш поплавати, Девісе.
Це гольф по-новому, Брайсоне, і я — Цабе!
-Де мій м'яч? -Ось він!
Поганий удар, Щасливчику? Від цього тобі стане краще.
Освіжись маленьким ковточком?
Уау! Це змагання подихів? О, так, я б теж не ризикувув.
М'яч Макілроя приземлився на правий бункер,
який, як і більша частина цієї лунки, як бачимо, палає.
Зґзинь!
Так!
(Ісп.) Хай живе звичайний гольф!!!
Ей, чувак. Я перемикаю канал.
Френкі, сядь на стілець. Дивимось гольф.
Гаразд. Вибач.
У лунку. Кажу, у лунку.
Ого! Вау!
От про це я і кажу. Відбий п'ятюню.
Чорт забирай, я ж її щойно наполірував.
Здається, ніщо не зможе стримати Гілмора.
Гаразд. Побачимо, як тобі це, Гілмор.
Чувак, твій час!
Давай, Гілмор!
-Ти – гандон. -Та що за…
Ти що, на приколі? Це коштувало мені удару, чувак!
Щасливчик Гілмор! Бляха, от би мій батько бачив зараз!
-Ти – гандон! Гандон! Гандон! -Ось він.
На превеликий жаль, він зараз їсть небесні стейки.
Знаєш що? Я зовсім не сумую за тим хріном.
Так, і що ти мені зробиш? Ти ж не хочеш до тюряги? Тобі мене не можна бити.
Гандон!
-Ох, ти ж трясця! -Так, йому не можна.
Але нам можна.
Хлопці, ви прийшли?
І хто це? Це – твоя банда? Тому що я… тому що я зараз. Скільки вас… четверо?
-Краще покличте ще! -Гаразд. Подивимось… хм… Та ну, ти що.
Давайте! Не соромтеся! Я толк у бійках знаю. Я вам ноги відгризу. Хочете димку?
Все на що ви здатні? Ну, тепер я справді розлютився. О, а це що? О, ви теж хочете?
О! Подивіться! Подивіться на алігаторів! Тут ціла сім'я!
О, тут уся родина. Давай! Мій член!
По черзі, курви!
Та мені на це пої… Бляха! Я навчу вас мене поважати!
-Що він робить з алігаторами? -Ган-дооон!
Ну, схоже, у нас перший смертельний випадок.
Воу!
У це важко повірити, але команда Максі веде з рахунком два – один. А це означає,
що Кепка та Гілмор мають виграти в обох раундах, аби здолати суперників.
Вперед, Флекс! Зроби це! Покажи їм!
Бум!
-Класний удар! Красуня! -О! Не бійся, Залупс Клізма.
Наступний на ті – Брукс Кепка.
Гадаю, найрозумніший хід —
вибити м'яч з крижаного ґріну і спробувати закотити його чипом.
Так! О, Боже! О!
-Переможний кулак я дарма зробив. Вибачте. -Шкода вас, хлопці. Знову
дискваліфікація. Гру скінчено!
Чекайте. У разі травми, ми маємо право зробити заміну.
Гаразд, добре, добре.
І хто у вас є?
Єдиний і неповторний.
А ви про кого?
Скажений день стає все скаженішим.
Шутер Макгевін замінить Брукса Кепку на шостій лунці, перший удар робить Флекс.
О, пішов за лунку.
Це віконце для маневру.
Давай, Скутере! Годинник цокає!
Ні, це хрінь. Я не гольфіст вже дуже давно.
Що ти таке говориш? Десь всередині ще є старий Шутер.
-Його давно нема, Гілмор. -Ні, ні, ні, ні, ні. Він лише спить. Та
час нам його розбудити. Подивись на цих панків. Категорія Б. Жодної
-перемоги в справжньому турнірі. -Так.
І сміються тепер з Шутера Макгевіна, найкращого гравця 90-х, після мене й
Тайґера. Негідники! Та чи знають вони взагалі хто ти? Куди їм піти?
Назад.
Назад, куди?
-Назад до… ї… -Назад до їхніх?
-До їхніх сараїв. -Ага. Бо чий заразї тур?
Це – тур Шутера… тур Шутера. Це – Тур Шутера, бейбі!
-Чий тур? Чий тур? -Ага! Так!
-Він знову дістав пістолети. -Дайте чоловікові його лоб-ведж.
Тепер відчуваю.
Не поспішати, не поспішати.
Нічого не вийде, Шутере. Час збігає.
-П'ять, чотири, три, дві, одна! -Ні!
Як він, трясця, це зробив?
-О, Боже мій! -Не недооцінюйте стару школу! Шутер
Макгевін забиває в ціль, виграє лунку — і здобуває перемогу!
-Шутер! Отак вам! -Ну що?! Зжерли це! Кажіть, зжерли?
Рахунок зрівнявся,
тепер тільки Біллі Дженкінс та Щасливчик Гілмор вирішать долю змагання.
Ну от і все, друзі. Остання лунка. Один вирішальний удар. Таймери зняті.
Напруга гнітюча. І майбутнє класичного гольфу
балансує на межі.
Пар чотири на дев'ятсот метрів? Це трохи занадто.
Не для мене, здорованю. Так. Зараз побачиш.
Салют.
-Ого! -Ого! Такого потужного
удару, я ще ніколи не бачив!
Гей, ти тепер пам'ятаєш моє ім'я? Пісюн.
Я б краще забув цей неприродний вигин стегна. Це огидно.
Дженкінс може вийти на ґрін за два удари,
тоді як у Гілмора немає шансів зробити це менш ніж за три.
Прикра херня.
Ну що, використаємо ненависть востаннє, Сліме?
Так, усю її вклади.
Такого операцією не зробиш.
Тебе не взяли до Брюїнз, бо ти каліч на ковзанах.
Стули свого бісячого писка!
Він з м'ячем говорить?
О! І твоя донька не піде до балетної школи,
бо її тато — непросихаючий алкаш.
Я тебе задушу!
Ой-ой.
Гілмор закинув далі.
Так…
Піська!
Дженкінс б'є першим.
Так!
О, і до речі, всі четверо твоїх синочків — йолопи!
Що ти сказав?
Спочатку безпілотні таксі і віртуальні симулятори жінок,
а тепер ще й настане кінець класичному гольфу?
Я перший. А ти там поки пограйся в басейні.
Бляха!
Біллі Дженкінс, не можеш срати — не рви дупи.
Ой, смішно. Потис би тобі руку.
Затнися, срака на шарнірах!
Тільки не квапся.
Дай мені лоб-ведж. Чекай.
Ану, стань отам.
Отак.
Прямісінько в лунку.
Ні, не сходь! Боже!
-Придурок! -Що? Та бляха!
Пропусти. Знаєш що? Тебе звільнено.
Зрозумів.
Ти зможеш не партачити і загнати м'яч? Давай.
Я намагаюся.
Головне щоб пішло по лінії, ясно?
Зараз буде, сер.
І Біллі Дженкінс забив за чотири удари.
-Так! -Тепер вдавися, Гілмор!
У Гілмора лише два удари, щоб хоч зрівняти рахунок.
-Мм. -Як співав Емінем: "Я хоч і
не граю, але долоні спітніли."
Я тут реально і замахнутися не можу. Може є якісь ідеї,
бо схоже в нас проблеми.
Мм. А чом би його не відрекошетити?
Так, це класна ідея.
-Дивовижно! -Він у лунці?
Ну, аж так дивовижно.
Ти нервуєшся?
Е-е, ні, просто… Потрібна поштова скринька.
Питання тепер у тому, як вдарити по ґріну, на якому неможливо встояти?
Що ж робити?
Давай, тату!
-Тату, вперед! Ти це зробиш! -Ходімо! Всі! Прямо в лунку!
Тату, ми тут! Ти молодець, тату! Не здавайся!
-Ну, добре. -Який план?
А що як… ? Станеш по той бік, чітко навпроти мене.
-Так, сер. -Гаразд.
-Оскаре. Давай! -Зроби їх!
О, страх, я не можу дивитися!
Оскаре, яка в тебе вага?
77.
Візьми, будь ласка, сумку.
А знаєш, дістань-но дві ключки.
-Дві ключки. Дві ключки. Дві. Дві ключки. -Добре. Знову візьми сумку.
І на рахунок три ми ступаємо на ґрін.
Ясно.
Готовий?
І один, два… три!
-Ого, ого. -Ого, ого, гей.
Отак. Отак. Тепер, ми стрибаємо вперед. Один. Два. Три.
Ооооо. Тихше, тихше. Тепер вліво. Один, два, три. Отак. Тепер боковий оберт… два,
три.
Ууу! Оскаре… Ти молодець.
Тепер заціни.
О-о-о-о!
Що відбувається?
Що за…
Вибач, Гілмор, я мусив. У «Максі» ми не визнаємо нічиїх.
Як щодо підвищити ставки? Закотиш м'яч — і я згорну весь проєкт.
А як промахнуся?
Все просто. Перейдеш до Максі Ліги.
А якщо так? Ти оплатиш танцшколу моєї доньки,
викупиш будинок моєї бабусі, плюс я отримаю твій Роллс Ройс,
плюс ти маєш купити Оскару
власний ресторан.
-Га? -І який ресторан ви хочете?
Яка кухня, Оскаре?
Суші. Ні, ні, ні. Італійська.
Гаразд. Прийняв.
Ви чули. Сьогодні плей-оф не буде.
Оскаре, погані новини. У мене сенд-ведж, а потрібен патер. Просто…
просто обережно дістань його з сумки.
Ось так. Ось так. Зніми шкарпетку. Добре, тоді ми кинемо їх один одному на рахунок
-три. Ми зможемо. -Гаразд.
Один, два, три.
Так. Я зловив свою ж ключку.
Фізика бісить, так?
Ось що ми зробимо, Оскаре. Ми підкинемо їх до неба, гаразд?
Слухаюсь.
Тільки зосередься, Оскаре. Гаразд. Один, два, три.
Один, два…
-Так! -Так!
Давай Гілмор!
Дай п'ять. Дай… Ах.
Гей, Гілмор на це здатен. Я це бачив. Я пережив це.
Ого. Круть. Тоді перейдімо в режим Максі.
Та що ж це…
Вилетить нафіг.
-На мітку, вся увага на мітку. -Отак. Давай, зосередься.
О ні.
Тримайся, Оскаре, будь ласка.
Я тебе кохаю, кохаю тебе!
Зроби, як вчив мій тато. Ледь пукни. Підпукни.
Схоже шанс є.
Котись.
-Ну! -Давай, Щасливчику.
Давай, давай, давай, давай, давай, давай, давай…
Закотись туди.
О, ні.
Так! Тепер ти в Максі, Гілмор. Уху!
-У-ху! -О Боже мій! Щасливчик Гілмор
переміг! І класичний гольф житиме далі.
-Я — Цабе!!! Я — Цабе!!! -Ні! Цього не може бути!!!
-Ти ж в курсі, що ти шмат лайна? -Та я усе зробив, але…
Оскаре! Нам вдалося, Оскаре! Ахаха! Так! Нам вдалося! Дітки, вдалося!
Кузене! Кузене! Прокидайся! Все скінчилося. Треба вставати. Вставай.
Ми перемогти?
Так! Щасливчик… Так! Так! А ти – до параші. Місце своє забув.
Так! Так!
Тренування допомогли. Ти це зробив. Пишаюся тобою. Пишаюся.
-Так! Оце перемога! Погнали в Шлюхерс. -Так!
Наш пацан! Наш пацан! Наш пацан! Наш пацан!
Не віриться, що я це кажу, але я всіх відпускаю. Прекрасно.
Приголомшливо. Неймовірно.
Я так розумію, у вас ресторан.
Це буде найращий італійсько-домінікансько-пуерторикансько-кубинський
-ресторан у місті. -О! Яка краса!
Так! У! Я люблю цю роботу!
Знаєте, я виграв багато трофеїв та піджаків
за ці роки, та споміж них для мене,
цей жетон, безумовно, особливий. Хочу подякувати всім друзям,
які допомогли мені досягти цього моменту
тріумфу. Три місяці тверезий.
Це тільки початок, повірте!
Блискуче. Блискуче, містере Гілмор. Проте… чи дотягнете ви так до року?
«Магічна куля» каже… навряд чи.
-Ага. -Навіщо таке казати, Геле?
Щасливчик буде жити повним життям.
Знаєш, що ще повне, Шарлотто? Мої ринви. Забиті листям і білчином лайном. Так от,
на вихідних ти їх і прочистиш.
Гей, мені не подобається, як ти розмовляєш з дитиною.
Все… все нормально, містере Гілмор.
Ні, це не нормально. Ця дівчина допомогла мені більше,
ніж ти, Геле.
Містере Гілмор, все під контролем. Народ, можна скоріше, набридло вже нам.
Чому ти говориш у свій комірець? Ти обдовбана? Ти обдовбана!
-О! -О!
Геловіцій Тягниболман! Арешт за шахрайство й вимагання.
У нас є такі зашкварні відеозаписи, що присядете ви надовго.
Ти настукала на мене?
Схоже на те.
Я просто намагався допомогти їм. Фізична праця має терапевтичну користь.
-Гей, Гілмор. -Що?
Куля!
О!
-Це містера Гілмора! -Він взяв мій жетон!
-Ааа! У мене жетон! -Ану стояти! От, чорт! О, ні! Ай, боляче!
Ти — дуже хороша людина.
І ви — хороша людина. Схожі на мого тата.
Так?
Добре, розважайтеся в Парижі. Засумуєте за Америкою — надішлю вам трохи солодощів
-чи хлопавок. Що лише забажаєте. -У нас все буде добре.
-Наступного місяця побачимось. -Я знаю.
Саме так, люба. У мене Брітіш Оупен, я приїду за тиждень до нього, погуляємо.
І хочу побачити, як моя доня робить французькі па-де-де.
Тоді приходь і на наше шоу.
Ваше шоу? Яке шоу?
У нас співоча пантоміма.
Я гадав мімам треба мовчати.
Так ми виділимося серед інших мімів, співаючи.
Ану?
-Замкни в коробках! Зав'яжи мотузкОм! -Замкни в коробках! Зав'яжи мотузкОм!
-Тільки глянь на сестричку! -Тільки глянь на сестричку!
Розумаки. Я в захваті!
-Ми круті. -Ходіть всі до мене. Я буду сумувати. А
якщо зголоднієте в польоті, поласуйте хлібом з ресторану Оскара. Заради
-мами, ніколи не здавайтеся. І відпочиньте. -Любимо тебе.
-Люблю, тату. -О! Люблю тебе.
-Ви найкращі, діти. -Так, ну що знову. Хлопці, годі вам.
Як тобі, друже?
Так, покажи йому! Перепрошую, доню, це на куражі.
Швидше, Вієно.
Люблю вас і вже сумую.
Привіт, Щасливчику.
Ах… Усе буде гаразд.
Акумулятор, 0 відсотків.
Він розряджений, чорт забирай!
Погані новини не полишають Maксі та її суперечливого
засновника, Френсіса Манаті.
Шеффлер, вже третій день. Не хочеш комусь подзвонити?
Ем, не знаю. Що на вечерю?
Курячі стрипси.
О, залишуся ще на ніч.
Окей.