ROD DRAKA
Zabiju je! Všechny je zabiju!
Zrádci a darebáci! Opovážili se zaútočit!
- Výsosti. - Jsem král!
Ano. Ano.
Já jsem král!
Zrádci a darebáci!
Oheň z oblohy!
Tohle je válka! Vyhlašuju válku!
Vyhlašuju válku!
Zavřeli jsme brány.
Hledání pokračuje.
Pachatel bude nalezen.
Nesmíme se tím nechat zlomit.
Tou vraždou.
- Dítěte... - Dítě je mrtvé.
Už netrpí.
Ale co provedli mé holčičce...
Ano.
Taky za to zaplatí.
- Kdo zaplatí? - Ten, kdo to udělal,
nebo kdo za tím stojí.
A co když vinu nenese ruka, která to provedla?
Bohové nás trestají. Mě trestají.
Za jaký hřích?
Dcero, poslouchej mě.
Budeme truchlit, jak je třeba, ale...
možná z toho vzejde něco dobrého.
Kde byli členové této rady, když vrah ohrožoval jejich krále?
- Tebe též ohrozili, Výsosti? - Mohli!
Můj syn je můj odkaz!
Následník Železného trůnu!
A kde jsi byl?
Lorde veliteli mé gardy?
V posteli, Výsosti, hlídala noční stráž.
V posteli.
V posteli!
Místo abys střežil klid mé rodiny.
Teď není čas na slepé obviňování, Výsosti.
Zjistíme, kdo to byl.
Kdo to byl? Kdo... Co? Má smysl se ptát, kdo to byl?
Kdo jiný než ta děvka, královna bastardů,
zákeřná mrcha z Dračího kamene?
Sedí si tam nad zálivem, na té své skále, a směje se mi.
Ona se mi kurva směje!
Vy jste ji chtěli ušetřit.
Mohu-li, Výsosti? Mí lordi. Stráž zadržela jistého člověka.
Toho zadrženého známe.
Je to zlatý plášť, proslul svou brutální povahou.
Dopadli jsme ho, když prchal Branou bohů
s hlavou dítěte v pytli.
Zabiju ho sám.
Bylo by užitečné získat od toho mizery pár informací.
Věřím, že se toho odborně ujmeš, lorde Larysi.
Jo, samé informace, samé předpisy. My nepřítele známe!
Král má možná víc než jednoho nepřítele, Výsosti.
Bylo by lepší mít jistotu, jestli je za tím tvá sestra...
nebo nějaký had, kterého si tu hřejeme na prsou.
Asi máš pravdu, Železná holi.
Může to být kdokoliv.
Může to být někdo z vás tady v místnosti.
Lord Jasper má pravdu.
Tedy, že musíme zjistit, co se stalo,
a jsme-li v Baště dál v nebezpečí.
Ale co se toho druhého týče...
není to ten případ.
Chceš obvinit Rhaenyru.
Sděl říši, že to byla ona.
Nesdělím říši nic. Byli jsme napadeni mezi našimi stěnami,
v našich postelích. Nechci být vnímán jako slaboch.
Už jsi vnímán jako slaboch, Aegone.
Ne!
Urychlená korunovace, drak prchnuvší z jámy,
lidi v tom vidí znamení.
Šeptají si po ulicích. Že by možná měla být královnou Rhaenyra.
A proto jí dáš jméno: Monstrum, Vražedkyně dětí.
Udělám víc než to.
Pohřební průvod. Ať to dítě vidí.
Ať se podívají na dílo údajné následnice trůnu.
Otče.
- Můj králi? - Ne.
Nebudu vláčet tělo svého synka
ulicemi jako mrtvého psa.
Ne vláčet, průvod!
Do dračí jámy, kde bude spálen s poctami jako targaryenský princ!
- Výsosti... - Ne.
Ať nikdo netvrdí, že netruchlím.
Jaehaerys byl můj vnuk. Miloval jsem ho. Nedovolím, aby zemřel zbytečně.
Kdo se stavěl za Rhaenyru,
podpoří ji teď, až uslyší o její zrůdnosti?
Anebo ji spíš odvrhne?
Jaehaerys pro nás udělá víc než tisíc rytířů v bitvě.
Budeš mít svou válku, Výsosti.
Ale když si chvilku počkáš, tvé síly se zdvojnásobí.
Matko?
Pobočník nás posílá na obtížnou cestu, zlatíčko.
Ale asi to bude ta správná.
Nechť Tiché sestry připraví prince na poslední cestu.
A na ní ho doprovodí jeho matka královna
a současně i královna vdova.
Nechci z toho dělat divadlo.
Říše musí vidět žal Koruny.
Žal, co nejlépe projeví ty nejlaskavější duše.
Asi všichni souhlasíte, že samotný král musí být ušetřen.
Jaehaerys bude mít pohřeb.
Žádají, abychom jely na voze za jeho tělem.
Já nechci.
Ani já ne.
Ale v takovém případě
je útok na krále útokem na říši.
Lidé truchlící s námi k nám budou mít blíž.
Nechci je blíž.
Neznám je.
Občas musíme předstírat.
Proč?
Jsme zástupci trůnu. Máme povinnosti.
Helaeno, cos včera večer viděla v mé komnatě...
Pro mého chlapce.
Najal nás Daemon Targaryen.
Půl platby předem, půl po splnění úkolu.
Koho "nás"?
Krysaře. Zaměstnance dvora.
Jeho pravý jméno neznám.
Pohleďte na dílo Rhaenyry Targaryen!
Činí si nárok na trůn!
Králokat!
- Nejhlubší soustrast, královno. - Bohové nechť jsou s tebou.
Zohavila nevinného!
Pohleďte na dílo Rhaenyry Kruté!
Ublížíš mi?
Ne.
Ale za Jeho Výsost mluvit nemohu.
Pohleďte na dílo Rhaenyry Targaryen!
Činí si nárok na trůn!
Králokat!
Zohavila nevinného!
Královna Helaena!
Co se to tu děje?
Královna Helaena!
- Co se děje? - Dělejte, sem!
- Královna Helaena. - Helaena!
- Mrzí mě to. - Královna Helaena!
- Helaena.
- Královna Helaena. Královna Helaena! - Teď! Teď!
Zatracení!
Zatracení Rhaenyře, té zrůdě!
Stále není jasné, jak se dostali do Bašty.
Chlapcova hlava byla oddělena od těla. Ten průvod sledovaly tisíce.
A mě obviňují, že v tom mám prsty.
Vypadá to tak.
Rozesílají kvůli tomu zprávy po celé říši.
Musíme poslat vlastní zprávy, popřít to zlovolné obvinění.
Udělám to ihned, ale nejsem si jistý, že je přijmou v dobré víře.
A musíme zdvojnásobit stráže zde i v Náplavomarce.
Brzy dojde k odplatě, tak či onak...
Dohlédnu na to, Výsosti.
Nech mě letět na Vermaxovi. Rhaenys bude v Jícnu a já můžu
- sledovat pohyb od Králova přístaviště. - Ne.
Nutno dodat, že došlo k nezměrnému poškození naší pozice.
V době, kdy potřebujeme podporu pro naši věc.
Ale je to lež.
To, že jsem přišla o syna...
neznamená, že dokážu spáchat tohle.
A zrovna Helaeně.
Nevinné.
Smrt prince Luceryse byla šokem i urážkou.
Zarmoucená matka by mohla...
- přirozeně hledat úlevu v odplatě. - Chceš říct, sere Alfrede,
že mě můj žal dohnal k uříznutí hlavy dítěti?
Jen jsem myslel, že v ukvapeném pohnutí...
Važ slova.
Poslal jsi zabijáky, aby vraždili děti v postelích?
- Jen mstitele za královnina syna. - Co jsi mu řekl?
Cos mu řekl, Daemone,
že je ten hoch mrtvý a viní z toho mě?
Mysaria zajistila jména i přístup.
Mé instrukce zněly jasně: Aemond, bratr Aegona Samozvance.
- Nemůžu za to, že se stala chyba. - Nemůžeš?
Jak zněly pokyny, kdyby nenašli Aemonda?
Rozhodně se netýkaly žádného dítěte.
Říkals, že chceš prolít krev Hightowerů,
když ne Aemonda, tak někoho jiného.
- Ne. - Poškodils mě.
Oslabil jsi můj nárok na trůn, mou schopnost shromáždit vojsko,
mé postavení ve vlastní radě.
Říkám, že ne.
Nevěřím ti.
Nakonec se to přece stalo.
Nemůžu ti věřit, Daemone.
Nikdy jsem ti úplně nevěřila, i když jsem chtěla. Nutila jsem se.
Ale teď vidím, že tvé srdce patří jen tobě.
Jako dítě jsem to brala jako výzvu.
Ale už jsem starší a mám dost vlastních.
- Já ti věrně sloužím. - Ano?
Nebo mě využíváš jako nástroj, aby ses dostal k ukradenému nástupnictví?
Když ti ser Erryk přinesl korunu, nenasadil jsem ti ji sám na hlavu?
Ano, ale předtím
jsi chtěl vést válečnou radu, zatímco já jsem sama rodila ve své ložnici.
A když jsem uvažovala, jak se postavit k podmínkám nepřátel...
Hloupost! Vzdát se bratrova trůnu kvůli Ottovým lžím...
Mého trůnu, Daemone. Mého!
Myslím, žes využil mých slov jako záminky k vlastní pomstě.
Abys vypustil tu temnotu, co v sobě skrýváš jako dýku.
- Máš mě za monstrum. - Nevím, co si myslet.
Nevím, co jsi. Ani komu sloužíš.
Copak se nechystám na Harrenov, abych tvým jménem shromáždil vojsko?
Tvým jménem!
Bereš mě jako královnu a vládkyni?
Nebo chceš být blízko tomu, cos údajně ztratil?
Co jsem údajně ztratil?
Neztratils to, vzdal ses toho.
Myslel jsi jen na svou slávu,
ne na žal mého otce, který tě potřeboval!
Tvůj otec byl zbabělec, věděl, že jsem byl ten silnější syn,
že umím vést lidi, nechtěl být v mém stínu.
Takhle vnímáš bratra?
Znáš ho líp? Vyrůstal jsem s ním.
Myslíš, že tě učinil následnicí kvůli tvé moudrosti, kvůli tvým ctnostem?
- Jak se opovažuješ? - Nebo tě jen využil,
aby tě mohl dát na mé místo, protože se mě bál?
Věděl, že tvůj nárok, na rozdíl od mého, nezastíní ten jeho.
On se tě nebál, Daemone!
Nemohl ti věřit.
- Tak jako ti nevěřím já. - Byl blázen.
Toužil po velikosti, ale nechtěl pro ni prolít krev.
A tebe postihlo totéž.
Zabil jsi dítě.
Byl to omyl.
Jsi ubožák.
Otče?
Přála sis mě vidět, Výsosti?
Až přijde ráno,
vezmeš Měsíční tanečnici a budeš sledovat Královo přístaviště.
Musím znát jejich příští krok.
Budu ostražitá.
Spoléhám na tebe, Baelo.
Buď vysoko a drž si odstup.
Víc chyb si nemůžeme dovolit.
A otec?
Musí jít vlastní cestou.
Dovolíš, lorde?
Řekl jsi o tom někomu?
Za co mě máš?
Za muže, co hledá rozhřešení.
Za můj čin žádné není.
Co je to?
Asi památka na včerejšek.
Průvod šel bahnem. Pak si ho vyměním.
Udělej to hned.
Noc byla dlouhá, a ještě jsem nejedl. Kdybych...
Vzpíráš se autoritě, sere Arryku?
Nevzpírám.
Bílý plášť je symbol naší čistoty.
Naší věrnosti.
Garda je posvátný závazek.
Dokážeš tak snadno pošpinit symbol cti?
Chyboval jsem, lorde.
Napravím tu chybu.
Kdes byl, když zabili Jaehaeryse?
S králem Aegonem.
A ne v soukromých komnatách, kdes mohl zabránit zločinu.
Jeho Výsost si přála, abych v trůnní síni bavil společnost.
- Kdybys šel nahoru... - Kdes byl ty, lorde veliteli?
Proč královně Helaeně nebyl přidělen strážce?
Jakmile šla nahoru...
Tvůj bratr je zloděj a zrádce Koruny!
Víš sám, jak mě to mrzí.
Jak máme vědět, že nesdílíš jeho postoje?
Zřekl jsem se ho před králem.
Byli jsme jedna duše ve dvou tělech.
Ale kdybych byl jako on, uprchnu s ním.
Nejprve nás zradí tvůj bratr.
A pak, během tvé služby...
zabijí mladého prince.
Jsi blázen, sere. Jak si tohle můžeš myslet?
Co si myslím, není důležité!
Uvrhl jsi ostudu na naše řady.
A teď to musíš napravit.
Jak to mám udělat?
Pojedeš na Dračí kámen a zabiješ Rhaenyru v jejích komnatách.
Tak, jak měl skončit Aemond.
Splatíme princezně její vlastní krvavou mincí.
- Sám? - Opustila tě odvaha, sere Arryku?
Nejde o odvahu.
Hrad je střežený proti všem nepřátelům, teď o to víc.
Jak tam proniknu?
Tvé dvojče slouží takzvané královně.
Když to dobře sehraješ, spletou si vás.
Odpřísáhli jsme čestně sloužit, ne kout zákeřné pikle.
Jenže s jejich pomocí se ti podaří ukončit válku dřív, než začne.
- Když nás uvidí spolu... - Nedopusť to.
- Posíláš mě na smrt. - Nebo za vítězstvím.
A slávou.
Takže vyrazíš?
Nebo mám pochybovat o tvé věrnosti králi?
Jak poroučíš...
můj lorde.
Nebylas na večeři.
Neměla jsem hlad.
Asi ho neměl nikdo.
Příliš prázdných židlí.
Ty víš, kam letěl?
Na Harrenov, řekl bych.
Občas mi přijde, že ho nesnáším.
S otci je to těžké.
Co si pamatuješ o mém strýci?
Učil nás lovit ryby.
A námořnické popěvky.
Měl slabost pro koláče.
A...
Ser Harwin Strong?
Byl laskavý. A divoký.
Říkali mu Kostilam.
Asi nás měl rád.
Jasně, že jo.
Chybí mi Luke.
Daemon je poslal, aby mě zabili.
A já tam nebyl.
Byl jsi se mnou.
Vlastně jsem hrdý...
že mě považuje za takového nepřítele...
aby mě chtěl zabít v posteli.
Má ze mě strach.
A měl by mít.
Z chlapce vyrostl muž.
Ne. Tady ne.
Mrzí mě, co se stalo Lukovi.
Ten den jsem se neovládl. Mrzí mě to.
To ráda slyším.
Kdysi si mě dobírali.
Protože jsem byl jiný.
Jen ti chci připomenout, že když se princové neovládnou,
obvykle trpí druzí.
Prostý lid.
Jako já.
Jak je jí?
Pořád totéž.
Od té blokády na trhu nic neseženeš.
Ve městě určitě ještě nedošlo jídlo.
To asi ne, ale lidi se bojí.
Takže hromadí všechno, co se dá.
Dnes jsem dvě hodiny sháněla slepici.
A stála třikrát tolik, co dřív.
Lidi jsou sobci.
Nebudu jim vyčítat, že dělají, co bych dělala i já, kdybych mohla.
Kdybys měla plné sklepy, nenecháš děti hladovět.
Naštěstí nemáme dost peněz, abychom to zjistili.
Král slíbil, že nám uleví.
A řekl kdy?
Mám strach, Hughu.
Vidím, že po všech těch dobrodružstvích vypadáš pořád stejně.
Konečně, bratře. Po tolika měsících.
Chyběl jsi mi.
- Pobil jsi hodně pirátů? - Určitě víc než ty.
Vtipný. Ještě to odvoláš, až dnes budeš večeřet sám.
Odvolávám už teď. Vylámal jsem si zuby o suchar, Addame.
Řekni, že se ti doma vaří kozí guláš.
Máš štěstí.
A nejen v tomhle.
Prý samotný lord Corlys si tě vyžádal do služby.
- Ano? - Popluješ s ním,
až opraví jeho loď?
Jsem jedním z loďařů, které povolal, aby mu pomohli připravit loďstvo.
Mě neoslovil.
- A je to tak lepší. - Nebuď blázen, Alyne.
Služba s Mořským hadem ti vydělá balík.
Mít takovou šanci, skočím po ní.
Protože jsi neviděl to, co já.
Válka je na spadnutí, Addame. Skutečná.
Další příležitost se prosadit.
- Předvést se před ním. - Nestojím o to.
Ale, bratře, je tvůj dlužník. Náš dlužník.
Je v tom guláši mrkev?
Nevěřím tomuhle tichu.
Daemon si odletí, když je ho tu nejvíc třeba.
Nikdy nevěděl, co je oddanost.
Kdekoliv chce být sám svým pánem.
Je to královský choť.
Ale není král.
Ani já ne. Přesto se snažím.
Pořád mám pocit, že si zasloužím korunu.
A teď je Viserys mrtvý a všechny nároky jsou nejisté.
Nemyslíš si, že ji Daemon zpochybní?
V tomhle směru ne.
Ale ani si od ní nenechá poroučet.
Škoda.
Občas zjišťuji, že je to celkem příjemné.
Tak mu zkusme věřit.
A jestli získá Harrenov, bude všechno zapomenuto.
Mezitím jsem tu já.
A Meleys.
Nedovolíme, aby královna padla.
Lady Mysaria, Výsosti.
Víš, co se stalo v Králově přístavišti?
Ano.
Jakou jsi v tom sehrála roli?
Nemám s tím nic společného.
Vím, že jsi propojená s těmi samozvanci.
Pomohlas jim, aby mi upřeli rodové právo.
Využila jsem nevyhnutelného. Teď toho lituji.
To určitě.
Co jsi zač?
Vězenkyně.
Dala jsem Daemonovi dvě jména.
Nic jiného. A ani do toho se mi moc nechtělo.
Prý cena za mou svobodu.
Tvrdí něco jiného?
Je pryč.
Na jak dlouho?
Na týden. Na věčnost. Nevím.
Tohle on dělá.
Je to tak?
Ty už víš, kdo jsem.
Řekl, že si tě vezme.
- Že budeš nosit jeho dítě. - Ne každému se ten žert zdá vtipný.
A teď to asi udělal znovu. Dal slib a pak se...
- vypařil. - Kupčíš s tajemstvími Rudé bašty.
Královým přístavištěm vedou tvé neviditelné pavučiny. A teď...
když se na mě chystá nepřítel...
Nemůžu nic než žádat tě, abys dodržela manželovo slovo.
Neposlouží mi, když tě pustím.
Přinejmenším přijdu o dost cenný zdroj.
Přinejhorším mě můžeš zradit.
Zrada není v mém zájmu, Výsosti.
Říkáš ty.
Vyrůstala jsem v Západozemí, chudá.
Dřela jsem ve službě, kradla,
prodávala své tělo, i za chleba.
A poslouchala.
Sbírala informace.
Stala se cennou pro mocné muže.
Postupně si vydělávala na živobytí.
Na dům. Domácnost.
Domov.
Oni všechno spálili.
- A kdo? - Hightowerové, i když jistě to nevím.
Pobočníkovi se nelíbilo, když jsem ukázala zuby.
Ale děkuji mu za to.
Příliš dlouho jsem se považovala za důležitou.
A teď vidím, že to bylo dětinské.
Daemon...
Otto Hightower...
žádný rozdíl.
Nikdy by mě nebrali vážně.
Měla jsem zůstat tou děvkou.
Odkud máš tu jizvu?
Ale ne...
Můj syn.
- Kdo je to? - Krysaři.
Zaměstnanci krále.
Co udělali?
Cos to provedl?
Krysaři!
Dal jsem je pověsit.
Ten červ, co mi vzal syna, se přiznal ke komplicovi.
Nevěděl jistě, který to je...
- A tak... - Pitomče!
Pozor, jak hovoříš se svým králem.
Král je můj vnuk, a můj vnuk je blázen!
Je horší než blázen. Dal povraždit nevinné!
Jeden byl vinen.
A pověsit je na hradby, ať je všichni vidí.
Spikni se proti králi, stokrát ti oplatím.
Jsou to otcové a bratři a synové!
Jejich ženy a děti se teď shromažďují u bran
a s pláčem proklínají tvé jméno!
Krví tvého dítěte jsme si získali jejich přízeň.
Slzy tvé matky
byla hořká oběť, která měla uhájit tvůj úřad.
A tys to zahodil.
Tak jsem se snažil.
Nemyslící.
Neschopný.
Požitkářský.
Alespoň jsem jednal.
Jak mám reagovat na útok proti Koruně?
Pláčem? Abych se zavděčil prodavačkám ryb?
- Nebudou mě mít za slabocha. - Říší se touhle dobou
šíří zprávy o Rhaenyřině zločinu.
Velké rody jsou zděšené. Nemohou než přejít na naši stranu.
Chci prolévat krev, ne inkoust.
Musíme jednat.
Ser Criston Cole jedná.
A co...
udělal ser Criston Cole?
Vyslal sera Arryka, aby zabil Rhaenyru.
Samotného?
Bude se vydávat za své dvojče. Geniální.
Nechť nám bohové pomáhají.
Je čas, aby královna děvka zaplatila.
A tys souhlasil s touhle vylomeninou, bez porady se mnou?
Nebo s radou?
Místo přemýšlení projevuješ neuváženost
a snižuješ nás v očích našeho nepřítele!
Nepromyšleně, neopatrně...
Myslíš někdy na svého otce?
Jeho...
zdrženlivost, jeho rozvážnost, jeho...
Jeho důstojnost?
Seru na důstojnost.
Chci pomstu.
Můj otec je mrtvý.
Ano.
A výrazně tady chybí.
Říkal o tobě pravdu.
Učinil mě králem.
Vážně si to myslíš?
Sundej odznak, sere Otto.
Jsi pobočník mého otce...
ne můj.
Sundej ho.
To si nedovolíš.
Stalo se.
A zlepšilo mi to náladu.
Ty drzé štěně.
Považuješ se za chytrého, ale bez silného pobočníka po boku...
co tě povede...
Dej ho Coleovi.
Výsosti?
Prokázal ses jako užitečnější než stovka starých mužů.
Můj nový pobočník bude ocelová pěst.
Toho budeš litovat.
Dej mu ho.
Jsi propuštěn.
Nevím, zda ti můžu věřit.
A cítím, že je v tobě stále nebezpečí.
Ale dodržím slovo svého rodu, jestli ti ho dal.
Můžeš jít.
Výsosti?
V přístavu je loď Velaryonů, pluje na Myr přes Pentos.
Můžeš se na ni nalodit.
Nejsem naivní, nenechám tě tu běhat.
Já ti...
Děkuji.
Sere Erryku, Mysaria nás opouští.
Ať si vezme své věci
a pak ať ji někdo doprovodí k lodi Corwyn.
Výsosti.
Počkej.
Sere Erryku.
- Myslel jsem, že jsi uvnitř. - Pak nejsi ve střehu.
Nepřítel nikdy nespí.
Zkus si lehnout, Výsosti.
Děkuji, Elindo.
Sere Erryku.
Je to zvláštní den.
Cítím neklid. Dnes večer budu na stráži sám.
Musíš se dnes vyspat, Výsosti. Přinesu ti od mistra lektvar.
Asi nejlepší řešení.
Díky, Elindo.
Sere Erryku.
Věř mi, že jsem neměl na výběr.
Nechápu to.
Bratře!
Nedělej to.
Prosím tě.
Ty jsi ten, kdo mě zradil.
Běž, Elindo!
Běž najít sera Lorenta!
- Výsosti! - Sere Lorente!
Pojď sem, Výsosti!
Který? Který je Erryk?
Narodili jsme se spolu.
Tys nás rozdělil!
Ale pořád tě mám rád, bratře.
Výsosti.
Erryku.
Odpusť mi.
Ne. Ne!
Taková neznalost. A povrchnost.
Víš, tak jako já, že je třeba Aegona hlídat.
Jako sera Cristona. Ti dva dohromady...
Ser Criston je divoký.
Ale je i oddaný. Dojde-li k válce...
On ji zařídil.
Je mladý a nevzdělaný. Věří jen v ocel a kost.
Nevidí do budoucna.
To nikdo z nich.
Teď si nepřejí dobro říše,
ale jen malicherné uspokojení z pomsty.
Aegon je pořád tvárný.
Vymkl se kvůli smrti svého dítěte.
Nemohu tady zůstat.
Vyhnán z rady...
přihlížel bych, jak ničí naše plány. Vracím se do Starého města.
Hightowerové jsou pořád silní
a tam máš syna, který se ochotněji podrobí instrukcím.
Daeron nám třeba v příštích týdnech pomůže.
Raději jeď do Vysoké zahrady.
Je třeba zpracovat Tyrelly. Jejich vazalové váhají.
Až budeš pryč, přivedu ho k rozumu.
Vystydne mu krev. Za čas se zase můžeš vrátit.
Mladí jsou jako pávi,
samý křik a peří.
Ale my přetrváme a prosadíme mír. Pořád tomu věřím.
Dokud budeme držet pospolu.
Zhřešila jsem.
Nechci o tom slyšet.
Překlad: Petr Miklica