SÁRKÁNYOK HÁZA
Megölöm őket! Mindannyiukat!
Hitvány árulók! Rám mertek támadni?
- Felség... - Én vagyok a király!
Igen, igen.
- Én vagyok a király! - Igen, felség. Kérlek...
Hitvány árulók!
Tüzet kapnak a nyakukba!
Háború lesz! Háborút hirdetek!
Háborút hirdetek!
Lezártunk minden kaput.
Folytatódik a keresés.
Megtaláljuk a gonosztevőt.
Nem szabad, hogy megrázzon minket...
Ez a tett.
- A gyermek... - A gyermek halott.
Már nem szenved.
De amit a lányommal tettek...
Igen.
És meg fognak fizetni érte.
- Ki fizet meg? - Akinek a keze műve volt,
vagy aki mögötte áll.
De mi van, ha nem az a hibás, akinek a keze műve volt?
Ez az istenek büntetése. Engem büntetnek.
Milyen bűnért?
Lányom, hallgass ide!
Gyászolni fogunk, ahogy kell, de...
valami jó is származhat még ebből.
Hol voltak a tanács tagjai, amíg egy gyilkos fenyegette a királyukat?
- Veszélyben voltál, felség? - Lehettem volna!
A fiam az örökségem!
A fiam a Vastrón örököse!
Te hol voltál?
A Királyi Testőrségem parancsnoka.
Ágyban, felség, de ott volt az éjjeli őrség.
Ágyban.
Ágyban!
Ahelyett, hogy a családom épségét óvtad volna.
Nem érdemes vakon vádaskodni, felség, hamarosan megtudjuk, ki volt a tettes.
„Ki volt a tettes”? Ki... Mi? Számotokra kérdéses, ki tette?
Ki tenne ilyet, ha nem a Fattyak Szajha Királynője,
az Öntelt Ribanc Sárkánykőn?
Ott trónol az öblön túl, a szikláján, és rajtam nevet.
Most is rajtam röhög!
És te megkímélnéd az életét.
Ha szabadna, felség... Uraim. Az őrök találtak valakit.
Ismerjük a férfit, akit elfogtunk.
Aranyköpenyes. Közismerten kegyetlen.
Az Istenek Kapuján át akart kiszökni.
Egy zsákban cipelte a fejet.
Én magam ölöm meg.
Jó lenne mindent kiszednünk abból a hitvány gazemberből!
Tudom, nagyon is érted a dolgod, Larys nagyúr.
Az a sok tanulmányozás, a sok előírás! Tudjuk, ki az ellenség!
Egy királynak egynél több ellensége is lehet, felség.
Jó lenne tudni, hogy a nővéred keze van-e a dologban,
vagy netalántán kígyót melengettünk a keblünkön.
Igazad lehet, Vasvessző.
Bárki lehetett.
Bárki lehetett, aki itt van velem a teremben.
Jasper nagyúr jól mondja.
Egyfelől ki kell derítenünk, hogy mi történt,
és hogy veszélyben vagyunk-e a Toronyban.
Másfelől persze...
nem igazán számít.
Úgy érted, vádoljuk Rhaenyrát.
Mondjuk a birodalomnak, hogy ő tette.
Nem mondunk semmi ilyesmit! A saját falainkon belül támadtak ránk.
A saját ágyainkban! Azt hinnék, hogy a királyuk gyenge!
Már így is gyengének látnak, Aegon.
Nem!
A sietős koronázás, a veremből elszabadult sárkány,
az emberek jelnek vették.
Azt sugdossák az utcákon, hogy talán Rhaenyrának kéne uralkodnia.
Ezért elneveznéd őt Szörnyetegnek, Gyermekgyilkosnak.
Ennél többet is tennék.
Tartsunk temetési menetet, hadd lássa mindenki a fiút!
Hadd lássák a saját szemükkel, mit művelt ez a trónkövetelő!
Atyám...
- Királyom? - Nem.
Nem hagyom, hogy a kisfiam testét
végighurcolják az utcákon, mint egy dögöt.
Tisztelegnénk előtte!
Elkísérnénk a sárkányverembe, és ott halotti máglyára helyeznénk.
- Felség... - Nem!
Senki ne mondja, hogy én nem gyászolok.
Jaehaerys a dédunokám volt, szerettem. Nem lehet hiábavaló a halála.
Akik felesküdtek Rhaenyrára,
akkor is támogatni fogják, ha hallanak gaztettéről?
Vagy inkább megtagadják őt?
Jaehaerys többet tehet értünk, mint ezer csatába küldött lovag.
Megkapod a háborúdat, felség,
de ha még egy rövid ideig vársz, megkétszerezheted az erőd.
Anyám?
A Segítő nehéz utat jelölt ki nekünk, drágám,
de ez vezethet sikerre.
A csendes nővérek készítsék elő a herceg utolsó útját!
Mögötte halad majd anyja, a királyné,
és vele együtt az özvegy anyakirályné.
Nem kívánok látványosság lenni.
A birodalomnak látnia kell a korona szomorúságát.
Amit a legszelídebb lelkei fejezhetnek ki leginkább.
Gondolom, egyetértetek, hogy a királyt magát ettől meg kell kímélnünk.
Temetést tartunk Jaehaerysnek.
Minket arra kértek, hogy egy kocsin kövessük a testét.
Én ezt nem akarom.
Ahogy én sem.
De ha ilyen dolog történik...
a királyra mért csapás a birodalmat is éri.
- A nép a gyászban közelebb kerül hozzánk. - De ne kerüljenek közelebb!
Nem ismerem őket.
Néha színlelnünk kell.
Miért?
A trónt képviseljük, kötelességünk.
Helaena, az, amit láttál, amikor bejöttél a szobámba...
A fiamnak küldöm.
Daemon Targaryen fogadott fel engem.
Kifizette nekünk a felét, a többit utána kaptuk volna.
Ki volt veled?
Egy patkányfogó. Akit a Torony alkalmaz.
Nem tudom az igazi nevét.
Nézzétek, mit tett Rhaenyra Targaryen!
Aki trónra akar törni!
Rokongyilkos!
- Őszinte részvétünk, királyném. - Isten áldjon!
Meggyalázza az ártatlanokat.
Nézzétek, mit tett Kegyetlen Rhaenyra!
Meg fogsz kínozni?
Nem.
De őfelségéért nem kezeskedhetek.
Nézzétek, mit tett Rhaenyra Targaryen!
Aki trónra akar törni!
Rokongyilkos!
Ártatlanok meggyalázója!
Helaena királyné!
Mi történt?
Helaena királyné!
- Mi történt? - Menjetek segíteni!
- Helaena királyné! - Helaena királyné!
- Úgy sajnálom! - Helaena királyné!
- Helaena!
- Helaena királyné! - Told!
Legyen átkozott!
Legyen átkozott Rhaenyra, a Szörnyűséges!
Egyelőre nem világos, hogy sikerült betörniük a Toronyba.
A fiú fejét elválasztották a testétől. Sok ezren látták a gyászmenetet.
És azt hiszik, hogy nekem közöm volt a dologhoz?
Nagyon úgy tűnik.
Ilyen tartalmú üzeneteket küldtek szét a Birodalomban.
Akkor mi is üzeneteket küldünk, amiben tagadjuk ezt az aljas vádat.
Azonnal nekilátok, de azt gyanítom, hogy nem hinnének nekünk.
És meg kell kettőznünk az őrséget, itt és Hullámtörőn is.
Megpróbálnak mielőbb bosszút állni, és nem akarom...
Már intézkedtem is, felség.
Hadd repüljek ki Vermaxon! Rhaenys a Garatnál kell,
én megfigyelhetném Királyvárat.
Nem.
Ki kell mondanunk, hogy számottevően gyengült a pozíciónk,
pont akkor, amikor leginkább függünk mások hűségétől.
De hazugság.
Én is elvesztettem a fiamat.
Miért okoznék másnak ilyen fájdalmat,
ráadásul pont Helaenának?
Egy ártatlannak.
Lucerys herceg halála sokkoló és mélyen sértő volt.
Természetes dolog, ha egy anya...
- a bosszú révén próbál enyhülésre lelni. - Arra célzol, Ser Alfred,
hogy gyászomban elrendeltem egy gyermek lefejezését?
Csak azt gondoltam, hogy talán elhamarkodott döntés volt.
Vigyázz, mit mondasz!
Bérgyilkost küldtél, hogy az ágyában öljön meg egy gyereket?
- A bosszúd eszközét küldtem oda. - Mit mondtál ennek az eszköznek?
Mire utasítottad, Daemon?
Meghalt egy fiú, és azzal vádolnak, hogy megölettem!
Mysaria nevekkel és egy tervvel látott el.
Világosan közöltem, kit kell megölni: Aemondot, Aegon, a trónbitorló öccsét.
- Hogy lehetnék felelős a hibájukért? - Hogy lehetnél felelős?
Arra az esetre, ha nem találják meg, mik voltak az utasításaid?
Egy szóval sem mondtam, hogy öljenek meg egy kisgyermeket.
Azt mondtad, a célod Hightower vért ontani,
és Aemond helyett bárkié megtette volna.
- Nem. - Ezzel rám mértél csapást!
Meggyengült a trón iránti igényem, az esélyem, hogy sereget toborozzak.
A pozícióm a saját tanácsomban.
Azt mondtam, nem.
Nem hiszek neked.
Végül eljutottunk idáig.
Nem tudok bízni benned.
Soha nem is bíztam teljesen, bár szerettem volna, kényszerítettem rá magam.
De már látom, hogy csak önmagadat vagy képes szeretni.
És gyerekkoromban ezt kihívásnak vettem,
de már idősebb vagyok, és így is jut elég kihívás!
- Hűségesen szolgáltalak. - Valóban?
Vagy inkább felhasználtál mint eszközt,
amivel megragadhatod elveszett örökségedet?
Amikor Ser Erryk elhozta a koronát, talán nem én magam helyeztem a fejedre?
De igen, előtte viszont
háborúra készültél a tanáccsal, amíg én egyedül vajúdtam a hálótermemben.
És utána, amikor fontolóra akartam venni az ellenségeink feltételeit...
Ostobaság lett volna! Átadni a bátyám trónját Otto Hightower hazugságai miatt!
Az én trónomat, Daemon! Az enyémet!
Szerintem kifogásként használtad a szavaimat, hogy bosszút állhass.
A benned élő sötétség miatt, amit kardként hordozol porhüvelyedben.
- Szörnyetegnek tartasz. - Nem tudom, mit gondoljak.
Nem tudom, mi vagy, vagy hogy kit szolgálsz.
Talán nem épp most indulok Harrenhalba, hogy sereget toborozzak a nevedben?
A tiédben!
Elfogadsz királynődként? Elfogadsz uralkodódként?
Vagy ragaszkodsz ahhoz, amit szerinted elvesztettél?
Hogy érted, hogy „szerintem”?
Valójában eldobtad magadtól.
Mert csak egy dologra gondoltál,
a dicsőségedre, a gyászoló apámra soha, pedig szüksége volt rád!
Az apád gyáva volt, tudta, hogy én vagyok az erősebb fiú,
hogy született vezető vagyok. Attól félt, hogy árnyékot vetek rá.
Ilyennek láttad a bátyádat?
Jobban ismerted nálam, aki mellette nőtt fel?
Azt hiszed, a bölcsességed miatt tett meg örökösének?
Az erényeid miatt?
- Hogy merészeled? - Vagy inkább csak arra használt téged,
hogy ellehetetlenítsen, mert annyira félt tőlem?
Mert tudta, hogy a te uralmad sosem ragyogná túl az övét?
Egyáltalán nem félt tőled, Daemon!
Csak nem tudott bízni benned,
ahogy én sem tudok bízni benned.
Bolond volt.
A nagyságra törekedett, de nem mert vért ontani érte,
és úgy látom, neked is ez lesz a sorsod.
Megölettél egy gyermeket.
Tévedés történt.
Szánalmas vagy.
Atyám?
Látni akartál, felség?
Amint megvirrad,
vidd Holdtáncost, és tartsd szemmel Királyvárt!
Tudnom kell, mire készülnek.
Éber leszek, felség.
Számítok rád, Baela.
Maradj a magasban, ne menj túl közel!
Többször nem hibázhatunk.
Az apám?
A saját útját kell járnia.
Megbocsátasz, uram?
Elmondtad bárkinek?
Minek tartasz te engem?
Feloldozást kereső embernek.
Számomra nincs feloldozás.
Ez meg mi?
Tegnap történhetett, azt hiszem.
A temetési menet sara. Mielőbb lecserélem.
Tedd meg most!
Hosszú volt az éj, Ser Criston, és nem ettem. Ha megengeded...
Semmibe veszed a parancsom, Ser Arryk?
Dehogy.
A fehér köpeny a tisztaságunkat jelképezi,
a hűségünket.
Szent kötelességgel bíztak meg.
Ily könnyen bemocskolnád ősi becsületünket?
Hiba volt, uram.
Azonnal orvoslom.
Hol voltál, mikor megölték Jaehaeryst?
Aegon királlyal.
Nem a királyi szálláson, ahol megelőzhetted volna a bűntényt.
Őfelsége a trónteremben akarta szórakoztatni a társait.
- Ha eszedbe jutott volna felmenni... - Te hol voltál, parancsnok úr?
És miért nem vigyázott senki Helaenára, a királynéra?
- Bizonyára őt is megillette volna... - A fivéred tolvaj és a korona árulója.
Engem is fájdalommal tölt el.
Honnan tudjuk, hogy titokban nem osztod te is a nézeteit?
Megtagadtam őt a király előtt!
Egy lelken osztoztunk két testben.
Ha osztanám a nézeteit, megszöktem volna vele együtt.
Először elárult minket a fivéred.
Majd az ifjú herceget...
meggyilkolták, amíg őrködtél.
Megőrültél, Ser. Nem hiheted komolyan, hogy én tettem!
Lényegtelen, hogy mit hiszek!
Szégyent hoztál a sorainkra.
És ezt most jóvá kell tenned.
Hogyan tegyem jóvá?
Elmész Sárkánykőre, és a saját csarnokában sújtasz le Rhaenyrára.
Ő is ezt akarta tenni Aemonddal.
A saját véres érméivel fizetünk meg a hercegnőnek.
- Egyedül? - Cserben hagy a bátorságod, Ser Arryk?
Ez nem bátorság kérdése.
Erősen védik minden ellenséggel szemben, most különösen.
Hogy juthatnék be?
Az ikertestvéred az önjelölt királynőt szolgálja,
könnyen összetéveszthetnek vele.
Becsületes szolgálatra esküdtünk fel, nem ilyen csalárd tettekre.
Öld meg a trónkövetelőt, és véget ér a háború, mielőtt elkezdődne.
- Ha meglátnak minket együtt... - Ne hagyd!
- Ez a halálomat jelentené. - Vagy a győzelmet.
És a diadalodat.
Elmész tehát?
Vagy kérdőjelezzem meg a király iránti hűségedet?
Ahogy parancsolod...
uram.
Kihagytad a vacsorát.
Nem voltam éhes.
Szerintem senki sem volt az.
Túl sok volt az üres szék.
Tudod, hova ment?
Harrenhalba, gondolom.
Néha úgy érzem, gyűlölöm.
Olykor nehéz az apákkal.
Mennyire emlékszel a nagybátyámra?
Megtanított halat fogni.
És énekelni. Matrózdalokat.
A torta a gyengéje volt.
És...
Ser Harwin Strongra?
Szelíd ember volt. És ádáz.
Úgy hívták, „Csonttörő”.
Szeretett minket. Azt hiszem.
Persze hogy szeretett.
Hiányzik Luke.
Daemon engem akart megöletni.
Nem voltam ott.
Velem voltál.
Valójában büszke vagyok rá...
hogy veszélyes ellenségnek tart...
és kész lenne álmomban megöletni.
Fél tőlem.
Nagyon jól teszi.
A fiú férfivá érett.
Ne! Ne itt!
Sajnálom, ami Luke-kal történt.
Aznap elvesztettem a fejem. Utólag már bánom.
Ezt örömmel hallom.
Régen sokat ugrattak, tudod?
Mert más voltam.
Csak tartsd észben, hogy amikor egy herceg jön ki a sodrából,
azt gyakran mások szenvedik meg.
A közemberek.
Mint én.
Hogy van?
Ugyanúgy.
A blokád óta alig van valami a piacon.
Csak nem fogyott még el az étel a városban?
Nem hinném, de az emberek félnek.
A tehetősebbek felhalmozzák, amit lehet.
Ma vagy két órát kutyagoltam, hogy találjak csirkét,
és háromszoros árat fizettem.
Milyen önzőek az emberek!
Nem hibáztatok másokat azért, amit én is megtennék a helyükben.
Nem hagynád, hogy gyerekek éhezzenek, csak hogy megtöltsd a pincéd.
Még jó, hogy nincs annyi pénzünk, hogy megtudjuk.
A király azt mondta, hogy megsegít.
Mondta, mikor?
Aggódom, Hugh.
Megannyi kalandot átéltél, de szebb nem lettél tőlük.
Jó látni, testvér, főleg ennyi hónap után.
Hiányoztál.
- Sok kalózt kaszaboltál le? - Nálad biztosan többet.
Vicces! De megbánod, amikor ma egyedül vacsorázol.
Máris megbántam. Majd beletört a fogam a sok kétszersültbe, Addam.
Mondd, hogy otthon már rotyog egy fazékkal a kecskeragudból!
Szerencséd van.
Több szempontból is.
Hallottam, hogy maga Corlys nagyúr dicsért meg azért, amit érte tettél.
- Így volt. - Vele hajózol ki?
Ha megjavították a hajóját.
Velem együtt tucatnyi hajóácsot hívtak át Burokpartról,
hogy a flottátokon dolgozzunk.
Nem ajánlotta fel.
- És őszintén szólva nem is szeretném. - Ne legyél bolond, Alyn!
Ha a Tengeri Kígyót szolgálod, meggazdagodhatsz.
Ha én ilyen esélyt kapnék, megragadnám.
Mert te nem láttad azt, amit én.
Háború készül, Addam. Igazi háború.
Újabb lehetőség, hogy felhívd magadra a figyelmét.
- Mutasd meg, mennyit érsz! - Nem kellenek szívességek.
De hát tartozik neked. Tartozik nekünk.
Répa is van abban a raguban?
Aggaszt engem ez a csend.
Daemon elrepült, amikor a legnagyobb szükség lenne rá.
Az odaadás sosem volt az erőssége.
Bármerre is jár, mindig a maga ura akar lenni.
Hát, a királynő hitvese.
De nem ő a király.
Én sem vagyok az, de túlélem.
Nekem is kiragadták a kezemből a koronát, és nem volt könnyű elfogadni.
Most Viserys halott, és minden trónigény ingatag.
Csak nem hiszed, hogy Daemon ellene fordulna?
Azt azért nem.
De azt sem fogja hagyni, hogy parancsoljon neki.
Nagy kár.
Azon időként kimondottan jól szórakoztam.
Lássuk, betartja-e, amit ígért!
Ha beveszi Harrenhalt, talán minden meg lesz bocsátva.
De addig is, itt leszek én.
Meleysszel.
Nem hagyjuk, hogy a királynő meginogjon.
Mysaria úrnő, felség.
Tudsz róla, hogy mi történt tegnap Királyvárban?
Tudok.
Akkor áruld el, milyen szereped volt benne!
Nem volt hozzá semmi közöm.
Tudom, milyen szálak fűznek a trónbitorlókhoz.
Segítettél abban, hogy elvegyék, ami megillet.
Hasznot húztam egy elkerülhetetlen eseményből. Most már bánom.
Nem csodálom.
Ki vagy te?
Egy fogoly.
Megadtam Daemonnak két nevet.
Összesen ennyi történt, és ehhez sem volt kimondottan kedvem.
Azt mondta, ez a szabadságom ára.
Most talán mást mond?
Elment.
Mennyi időre?
Egy hétre... vagy örökre, nem tudom.
Ez jellemző rá.
Nem igaz?
Most már emlékszel rám.
Azt mondta, elvesz téged.
- Azt mondta, a gyermekét várod. - Nem nevetett mindenki a tréfáján.
És úgy tűnik, most ugyanaz a vége: ígéretet tett, aztán...
- tovaszállt. - Te a Vörös Torony titkaival kereskedsz.
A hálód láthatatlanul szövi át Királyvárat, és most,
amikor az ellenség kígyóként készül lecsapni rám...
Nem tehetek mást, csak arra kérlek, hogy tartsd be, amit a férjed ígért.
Hiba lenne elengednem téged.
Legjobb esetben elvesztegetném a tudásod.
Vagy akár álnok módon hátba szúrhatnál.
Nem áll érdekemben elárulni téged, felség.
Most ezt mondod.
Nincstelenként érkeztem Westerosba.
Másokat szolgáltam, loptam,
a testemet árultam pénzért vagy kenyérét.
És hallgatóztam.
Bizalmas dolgokat tudtam meg.
Nélkülözhetetlenné váltam nagy hatalmú férfiak számára.
Lépésről lépésre jutottam előrébb.
Lett egy házam, háztartásom.
Otthonom.
Aztán mindezt felégették.
- Kicsodák? - A Hightowerök, legalábbis feltételezem.
A Segítőt megijesztette, hogy mire vagyok képes.
De hálás lehetek érte.
Túl sokáig törekedtem arra, hogy az életem jelentős legyen.
De most már látom, hogy ez gyermeki ábránd volt.
Daemon...
Otto Hightower...
A kettő egyre megy.
Ők sosem fogadnának el.
Akár szajha is maradhattam volna.
Honnan van az a heg?
Jaj, ne!
A fiam...
- Kik voltak? - Patkányfogók.
A király szolgálatában álltak.
Mit tettek?
Mit műveltél?
A patkányfogókkal!
Felköttettem őket.
A féreg, aki megölte a fiamat, bevallotta, hogy volt társa.
Nem tudta megmondani, melyik férfi volt.
- Úgyhogy... - Félkegyelmű!
Vigyázz, hogy beszélsz a királyoddal, nagyuram!
A király egyben az unokám, és az unokám bolond!
Sőt, annál is rosszabb. Ártatlanokat gyilkolt!
És egy bűnöst is.
És a városfalra akasztottad fel őket, hogy mindenki lássa!
A király elleni támadást százszorosan toroljuk meg.
Apák, fivérek és fiúk voltak!
A feleségeik és gyerekeik most összegyűltek a kapuinknál zokogva,
a nevedet átkozva!
A gyermeked vérével megvettük a jóváhagyásukat,
az anyád könnyeivel
keserű áldozatot hoztunk az eljövendő nélkülözést enyhítendő,
és te mindezt eldobtad.
Azok után, amit érted tettem.
Meggondolatlan,
felelőtlen...
önző dolog volt.
Én legalább tettem valamit.
A te válaszlépésed a fenyegetésre mi is volt?
Jajgatás? Könyörgés a halaskofák együttérzéséért?
Nem fognak gyengének tartani!
Most is terjed a birodalomban Rhaenyra szörnyűséges tettének híre.
A nagy házak meginognak. Kénytelenek az oldalunkra állni.
Azt akarom, hogy vér folyjon, nem tinta!
Cselekednünk kell.
Ser Criston Cole cselekedett.
És mit is...
tett pontosan Ser Criston Cole?
Ser Arryk fogja megölni Rhaenyrát.
Egyedül?
A fivérének adja ki magát. Zseniális.
Az istenek könyörüljenek rajtunk!
Ideje, hogy a ringyó királynő megfizessen.
És te hozzájárultál ehhez a csínyhez, anélkül, hogy beszéltél volna velem,
vagy a tanáccsal?
Látni fogják, hogy nem bölcs vagy, hanem zabolátlan,
és így az ellenségünk kevesebbre fog tartani!
Milyen döbbenetes könnyelműség!
Soha nem jut eszedbe az atyád?
A...
visszafogottsága, a megfontoltsága...
A tekintélye.
Szarok a tekintélyre!
Én bosszúra vágyom.
Az apám meghalt.
Így igaz.
És ezt mindannyian bánhatjuk.
Igaza volt téged illetően.
Ő tett királlyá.
Komolyan ezt hiszed?
Vedd le a jelvényt, Ser Otto!
Az apám Segítője vagy.
Nem az enyém.
Vedd hát le!
Nem merészelnéd.
Merészeltem.
És ez izgalommal tölt el.
Arcátlan tacskó.
Okosnak gondolod magadat, de ha nem áll melletted egy erős Segítő...
hogy vezessen...
Add át Cole-nak!
Felség?
Épp az imént bizonyítottad, hogy egymagad többet érsz, mint száz vénember.
Az új Segítőm vasmarokkal irányít.
Biztos, hogy meg fogod bánni.
Add át neki!
Most távozhatsz.
Nem tudom, bízom-e benned.
És úgy érzem, hogy még mindig veszélyt jelenthetsz.
De ha azt mondod, a házam ígéretet tett neked, betartom.
Elmehetsz.
Felség.
Van egy Velaryon-hajó a kikötőben, ami Myrbe tart Pentoson át.
Elintézem, hogy elvigyenek.
De nem foglak csak úgy szabadon engedni itt.
Én...
Köszönöm.
Ser Erryk, Mysaria most itt hagy minket.
Hadd szedje össze a holmiját,
aztán valaki kísérje el, és juttassa fel a Corwynra.
Felség.
Egy pillanat!
Ser Erryk!
- Azt hittem, odabent vagy. - Jobban kéne figyelned.
Az ellenség közel jár, jó Ser.
Próbálj meg pihenni, felség!
Köszönöm, Elinda.
Ser Erryk.
Különös nap volt.
Nyugtalan vagyok. Vállalom az esti őrséget.
Muszáj kialudnod magad, felség. Hadd hozzak a mestertől egy főzetet!
Talán tényleg nem ártana.
Köszönöm, Elinda.
Ser Erryk.
Hidd el, nem volt választásom!
Ezt most nem értem.
Fivérem!
Ne tedd ezt!
Könyörgöm.
Te árultál el minket, Erryk.
Fuss, Elinda!
Keresd meg Ser Lorentet!
- Felség! - Ser Lorent!
Gyere velem, felség!
Melyik Erryk?
Egyszerre születtünk meg.
Elhagytál minket!
Még most is szeretlek, fivérem.
Felség.
Erryk.
Bocsáss meg!
Ne!
Minő tudatlanság és hiúság!
Ugyanolyan jól tudod, mint én, hogy Aegont kordában kell tartani.
Ahogy Ser Cristont is, ők ketten együtt...
Ser Criston szeszélyes...
de a hűsége megkérdőjelezhetetlen. Ha kitörne a háború...
Gondoskodott róla!
Fiatal és tanulatlan, a fémbe és a csontba veti a hitét.
Nem tekint elég messzire.
Egyikük sem.
Nem a birodalom érdekeit nézik,
csak a bosszú kicsinyes elégtételére vágynak.
Aegon még befolyásolható.
Csak nagyon megrázta a fia halála.
Nem maradhatok itt.
Most, hogy száműzött a tanácsból...
Csak látnám, ahogy romba dönti a terveinket. Visszatérek Óvárosba.
A Hightowerök hatalma kitart,
neked pedig van ott egy fiad, aki hajlandó követni az útmutatást.
Daeron segíthet nekünk az elkövetkező hetekben.
Menj inkább Égikertbe!
A Tyrellek zászlóvivői elbizonytalanodtak.
Amíg távol vagy, észhez térítem.
Lenyugszik kicsit, és talán vissza is térhetsz.
Az ifjak, mint a pávák.
Dürögnek és rázzák a tollukat.
De sikerrel fogunk járni, és elhozzuk a békét. Ebben még most is hiszek.
Feltéve, hogy te és én kitartunk.
Vétkeztem.
Nem akarok tudni róla.
Fordító: Vass András