Jeg skal drepe dem! Jeg skal drepe dem alle!
Forrædere og kjeltringer! De våger å angripe meg! Jeg er kongen!
Ja. Ja.
- Jeg er kongen! - Vær så snill, Deres Nåde.
Forrædere og kjeltringer.
Ild fra himmelen. Dette betyr krig! Jeg erklærer krig!
Jeg erklærer krig!
Portene er stengt.
Letingen fortsetter.
Den skyldige vil bli funnet.
Vi må ikke la oss rokke av denne...
Denne handlingen.
- Barnet... - Barnet er dødt.
Hans smerte er over.
- Men det de har gjort mot jenta mi... - Ja.
Og de skal få svi for dette.
- Hvem skal få svi? - Den som gjorde det eller sto bak.
Hva om den som gjorde det, ikke er den som må klandres?
Gudene straffer oss. De straffer meg.
For hvilken synd?
Hør på meg, datter. Vi skal sørge slik vi må, men...
Noe godt kan likevel komme ut av dette.
Og hvor var rådsmedlemmene mens morderen truet kongen deres?
- Var du også truet, Deres Nåde? - Jeg kunne ha vært det!
Sønnen min er arven etter meg!
Sønnen min er jerntronearvingen.
Og hvor var du, øverstkommanderende i kongsgarden?
I senga etter å ha gitt nattevakta ordrer.
I senga.
I senga!
Istedenfor å beskytte familien min.
Nå er ikke tiden for ville anklager. Vi vet snart hvem som gjorde det.
Hvem som gjorde det? Hva? Er det noen tvil om hvem?
Hvem ville gjort det utenom hurpedronningen av bastarder?
Den selvgode fitta av Dragonstone?
Der sitter hun over bukta på berget sitt og ler av meg.
Hun ler av meg, for faen!
Du ville skåne henne.
Om Deres Nåde tillater. Mine herrer. Vaktene har anholdt noen.
Mannen vi anholdt, er en vi kjenner.
En gullkappe. Kjent for sin brutalitet.
Vi fakket ham på vei ut Gudeporten med barnets hode i en sekk.
Jeg skal drepe ham selv.
Vi bør få den informasjonen vi kan få fra skurken.
Jeg stoler på din ekspertise, lord Larys.
Alltid undersøke, alltid regler. Vi kjenner fienden!
En konge kan ha mer enn én fiende, Deres Nåde.
Vi gjør lurt i å fastslå om det var din søsters ansvar-
eller om det fins en slange nærmere vår krets.
Du har vel rett, Ironrod.
Kan være hvem som helst.
Det kan være hvem som helst i dette rommet.
Lord Jasper har rett.
På den ene siden må vi fastslå hva som skjedde-
og om vi i Red Keep ennå er i fare. På den annen side, selvsagt...
...spiller det ingen rolle.
Du akter å skylde på Rhaenyra.
- Fortelle riket at hun gjorde det. - Riket skal ikke vite noe.
Vi ble angrepet innenfor egne vegger. I våre egne senger.
- Jeg vil ikke bli sett som svak. - Du blir alt sett som svak, Aegon.
Pokker!
En hastig kroning, en drage som rømte. Folket ser et omen.
De hvisker i gatene. De sier:
"Kanskje Rhaenyra burde være dronning."
Så du vil kalle henne monster, barnemorder.
Jeg vil gjøre mer enn det.
Et likfølge. La dem se barnet.
La dem se ugjerningen til denne tronpretendenten.
Far.
- Konge? - Nei.
Jeg vil ikke ha min lille sønns lik dratt gjennom gatene som en død hund.
Ikke dratt, hedret!
Ledsaget til dragedomen for å bli brent som en Targaryen-prins.
- Deres Nåde... - Nei.
Ingen får si at jeg ikke sørger.
Jaehaerys var barnebarnet mitt. Jeg var glad i ham.
Han skal ikke ha dødd forgjeves.
De som valgte Rhaenyra, vil de støtte henne-
når de hører om hennes ondskap, eller heller ta avstand fra henne?
Jaehaerys vil gjøre mer for oss nå enn tusen riddere i krig.
Du vil få din krig, Deres Nåde, men om du venter litt-
kan styrken din bli doblet.
Mor?
Hånden fører oss på en vanskelig vei, kjære, men det kan være den rette.
La De tause søstrene stelle prinsen for hans siste reise.
Bak ham rir hans mor, dronningen, og enkedronningen.
- Nei, jeg vil ikke være til skue. - Riket må se kronens sorg.
En sorg som best uttrykkes gjennom dens mildeste sjeler.
Jeg tror dere vil være enige i at kongen selv må slippe.
Det blir begravelse for Jaehaerys.
Vi har blitt bedt om å ri i en vogn bak liket hans.
Jeg vil ikke.
Ikke jeg heller.
Men når noe som dette skjer...
Et slag mot kongen er et slag mot riket.
- Folket kommer oss nærmere i sorgen. - Jeg vil ikke ha dem nærmere.
Jeg kjenner dem ikke.
Noen ganger må vi late som.
Hvorfor?
Vi representerer tronen og har en plikt.
Helaena, det du så i går kveld på rommet mitt...
Dette er til gutten min.
Jeg ble hyret av Daemon Targaryen.
Han betalte oss halve nå, halve når det er gjort.
- Hvem er "oss"? - En rottefanger. Ansatt i husholdet.
Jeg vet ikke navnet hans.
Se ugjerningen til Rhaenyra Targaryen!
Tronpretendenten!
Frendemorder!
- Min dypeste medfølelse, dronning. - Gudene være med deg.
Skjender av de uskyldige!
Se ugjerningen til Rhaenyra den grusomme!
Skal du skade meg?
Nei.
Men jeg kan ikke svare for Hans Nåde.
Se ugjerningen til Rhaenyra Targaryen!
Tronpretendenten!
Frendemorder!
Skjender av de uskyldige!
Dronning Helaena!
Hva skjer der?
Dronning Helaena!
- Hva skjer? - Flytt dere!
- Dronning Helaena. - Dronning Helaena!
- Jeg beklager. - Dronning Helaena!
- Helaena.
- Dronning Helaena! - Dytt!
En forbannelse! Forbannet være Rhaenyra den uhyrlige!
Det er ennå uklart hvordan Red Keep ble brutt inn i.
Guttens hode var skåret fra kroppen. Tusener overvar likfølget.
Og de anklager meg for å ha en rolle i dette?
Det virker sånn. Det er sendt meldinger om det over hele riket.
Vi må sende våre egne meldinger, benekte den sjofle anklagen.
Straks, men jeg vet ikke om de blir mottatt med tillit.
Og vi må doble vaktholdet her og i Driftmark.
- Det blir direkte gjengjeldelser... - Jeg har ordnet det, Deres Nåde.
La meg fly ut på Vermax.
Rhaenys trengs i Gullet. Jeg kan overvåke King's Landing.
Nei.
Det må sies at skaden på vår anseelse er umålbar-
i en tid da vi trenger lojalitet til vår sak.
Men det er jo løgn.
Etter å ha mistet min egen sønn...
At jeg ville gjøre noe sånt... Mot Helaena, av alle mennesker.
En uskyldig.
Prins Lucerys' død var et sjokk og en fornærmelse.
En mor i sorg kan... selvsagt søke lindring i hevn.
Antyder du, ser Alfred-
at sorgen drev meg til å beordre halshugging av et barn?
- Jeg tenkte at en overilt handling... - Pass deg nå.
Sendte du snikmordere for å drepe barn i sine senger?
- Det var dronningens hevn for sønnen. - Hva sa du til "hevneren"? Daemon!
En gutt er død, og jeg anklages for drapet!
Mysaria ga meg navn og en listig plan.
Ordren var tydelig: Aemond, broren til tronrøveren Aegon.
- Jeg er ikke ansvarlig for feilen. - Ikke ansvarlig?
Om Aemond ikke var å finne, hva var instruksen da?
Den handlet på ingen måte om et barn.
Du sa at målet var å spille Hightower-blod.
- Om ikke Aemond kunne andre duge. - Nei.
Du har skadet meg. Svekket mitt krav på tronen. Evnen til å samle en hær.
- Min anseelse i mitt eget råd. - Nei, sa jeg.
Jeg tror deg ikke.
Endelig kom vi til det.
Jeg kan ikke stole på deg, Daemon.
Har aldri stolt helt på deg, selv om jeg ville. Tvang meg til det.
Men nå ser jeg at hjertet ditt kun tilhører deg.
Da jeg var lita, tok jeg det som en utfordring.
Men jeg er eldre nå, jeg har nok utfordringer.
- Jeg har tjent deg trofast. - Har du?
Eller har du brukt meg som et redskap for å gripe din stjålne arv?
Da ser Erryk brakte deg kronen, satte ikke jeg den på hodet ditt?
Jo, men før det-
prøvde du å lede et krigsråd mens jeg fødte alene på soverommet.
Og så, da jeg trodde det skulle vurdere fiendens vilkår...
Dårskap! Å gi opp min brors trone til den forræderske Otto Hightower...
Min trone, Daemon. Min!
Jeg tror du brukte mine ord som et påskudd til å ta din egen hevn.
For å gi utløp for mørket du holder skjult som et sverd.
- Du tror jeg er et udyr. - Jeg vet ikke hva jeg skal tro.
Jeg vet ikke hva du er, eller hvem du tjener.
Skal ikke jeg til Harrenhal for å samle en hær i ditt navn? Ditt!
Godtar du meg som din dronning og regent?
Eller klamrer du deg ennå til det du mener du mistet?
- Det jeg mener jeg mistet? - Du mistet det ikke, du ga det bort.
For du tenkte ene og alene på din egen storhet.
- Ikke på far som trengte deg! - En feiging som visste...
...at jeg var den sterke. En leder.
- Han fryktet å havne i min skygge. - Er det sånn du oppfatter din bror?
Kjenner du ham bedre enn jeg, som vokste opp med ham?
Tror du han gjorde deg til arving grunnet din visdom og dyd?
- At du våger! - Eller brukte han deg som et redskap?
For å sette meg på plass fordi han var redd meg?
Fordi ditt ettermæle ikke ville overstråle hans?
Han var ikke redd deg, Daemon!
Han kunne ikke stole på deg.
- Ikke mer enn jeg kan stole på deg. - Han var en tåpe.
Han søkte storhet, men kviet for å spille blod for å oppnå det.
Og du vil lide samme skjebne.
Du drepte et barn.
Det var en feil.
Du er patetisk.
Far?
Du ville snakke med meg, Deres Nåde?
I morgen tidlig tar du Moondancer og holder øye med King's Landing.
- Jeg må vite deres neste trekk. - Jeg skal være årvåken.
Jeg stoler på deg, Baela.
Hold deg høyt oppe og på god avstand. Vi har ikke råd til flere feil.
Og far?
Han må følge sin egen vei.
Får jeg passere, mylord?
Har du sagt det til noen?
Hva tar du meg for?
En som søker syndsforlatelse.
Det fins ingen for det jeg har gjort.
Hva er dette?
En påminnelse om i går, tror jeg.
- Veien var sølete. Jeg skal skifte. - Gjør det nå.
Natta var lang, ser Criston. Jeg har ikke spist...
Du trosser min autoritet, ser Arryk.
Nei.
Den hvite kappen er et symbol på vår renhet. Vår troskap.
Kongsgarden er en hellig plikt.
Vil du så lett tilsmusse vår hevdvunne ære?
Jeg har feilet, mylord.
Jeg skal rette opp feilen.
Hvor var du da Jaehaerys ble drept?
Hos kong Aegon.
Da var du ikke i de private gemakker, der du kunne hindret udåden.
Hans Nåde ville underholde følgesvennene i tronerommet.
- Hadde du gått ovenpå... - Hvor var du, øverstkommanderende?
Hvorfor har ikke Helaena en livvakt? Da hun ble dronning...
Broren din er en tyv og forræder av kronen!
Du vet det smerter meg.
Hvordan vet vi at du ikke deler hans syn?
Jeg fordømte ham foran kongen. Vi var én sjel i to kropper, ja.
Hadde jeg delt hans syn, ville jeg rømt med ham.
Først forråder broren din oss...
Så blir den unge prinsen...
...drept på din vakt.
- Du er gal. Gal! Du kan ikke tro... - Det jeg tror, har ingen relevans!
Du har brakt skam over våre rekker.
Og nå må du rette opp i det.
Hvordan skal jeg gjøre det?
Du skal dra til Dragonstone og drepe Rhaenyra i hennes eget hjem.
Slik hun prøvde på med Aemond. Vi gir igjen med hennes egen mynt.
- Alene? - Svikter motet, ser Arryk?
Det handler ikke om mot. Slottet blir forsvart mot alle fiender, særlig nå.
Hvordan kommer jeg inn?
Tvillingen din tjener den såkalte dronningen.
De forveksler deg med ham om du spiller rollen.
Vi har sverget å tjene ærlig, ikke med bedrag.
Drep tronpretendenten, så ender du krigen før den begynner.
- Ser de oss to... - Ikke la det skje.
- ...sender du meg i døden. - Eller mot triumf.
Og ære.
Vil du dra?
Eller må jeg betvile din lojalitet til kongen?
Som du befaler... mylord.
Du gikk glipp av aftensmaten.
Jeg var ikke sulten.
Jeg tror ikke noen var det, egentlig.
For mange tomme seter.
- Vet du hvor han dro? - Harrenhal, antar jeg.
Noen ganger tror jeg at jeg hater ham.
Det er vanskelig med fedre.
Hva husker du av onkelen min?
Han lærte oss å fiske.
Og synge sjømannsviser.
Han var svak for kaker.
Og...
...ser Harwin Strong?
Han var snill. Og streng.
De kalte ham Breakbones.
Han var glad i oss, tror jeg.
Klart han var.
Jeg savner Luke.
Daemon sendte dem for å drepe meg.
- Jeg var ute. - Du var hos meg.
Jeg er faktisk kry.
Over at han anser meg som en sånn fiende...
...at han vil drepe meg mens jeg sover. Han er redd meg.
Det burde han være.
Gutten har blitt en mann.
Nei, ikke her.
Jeg angrer på det med Luke.
Jeg mistet besinnelsen den dagen. Jeg er lei for det.
Det er jeg glad for å høre.
De pleide å erte meg, vet du.
Fordi jeg var annerledes.
Jeg vil bare minne deg om at når prinser mister besinnelsen-
er det ofte andre som får lide.
Folket.
Som meg.
- Hvordan har hun det? - Stort sett som før.
Markedene har begynt å gå tomme siden blokaden.
Byen kan ikke ha knapt med mat ennå.
Jeg tror ikke det, men folk er redde. De med midler hamstrer alt de kan.
Jeg gikk to timer i dag for å finne kylling til gryta.
Og betalte tre ganger mer enn jeg skulle.
Egoismen til folk...
Jeg kan ikke klandre noen for å gjøre det jeg selv ville gjort.
Du ville ikke latt barn sulte mens du fylte din egen kjeller.
Bra vi ikke har råd til å finne det ut.
Kongen har lovt oss litt hjelp.
Sa han når?
Jeg er redd, Hugh.
Alle eventyrene dine har ikke hjulpet på utseendet ditt.
Vel møtt, bror. Etter mange måneder borte.
Jeg savnet deg.
- Drepte du mange pirater? - Flere enn du, iallfall.
En spøk. En du vil angre når du spiser alene i kveld.
Jeg angrer alt. Jeg har knekt tennene på skipskjeks, Addam.
Si at du har en geitegryte som putrer hjemme.
Du er heldig.
På mer enn én måte.
Jeg hører at lord Corlys selv roste deg for din tjeneste.
- Det gjorde han. - Skal du seile med ham?
Når skipet hans er reparert?
Jeg og et dusin skipsbyggere kom fra Hull for å få klar flåten.
Han har ikke tilbudt noe.
- Jeg vil helst at han ikke gjør det. - Ikke vær dum, Alyn.
Tjener du Sea Snake, blir du rik.
- Jeg ville grepet sjansen. - Du har ikke sett det jeg har sett.
Det brygger til krig, Addam. En stor en.
Enda en sjanse til å utmerke seg. Minne ham om din verdi.
- Jeg trenger ingen tjenester. - Bror, han skylder deg det. Oss.
Er det gulrot i gryta?
Jeg mistror denne stillheten.
Daemon stikker når vi som mest trenger hans hånd ved roret.
Oppofring har aldri vært hans styrke. Han vil være sin egen herre.
Han er jo kongegemalen.
Men han er ikke konge.
Ikke jeg heller. Men jeg takler det.
Jeg har også følt at kronen ble meg forbigått. Det er hardt å akseptere.
Nå er Viserys død, og alle krav er i det uvisse.
Du tror ikke at Daemon vil utfordre henne?
Ikke akkurat det.
Men han kan heller ikke la henne kommandere ham.
Så synd.
Jeg har til tider funnet det ganske fornøyelig.
La oss ta ham på ordet.
Og tar han Harrenhal, kan alt tilgis.
I mellomtiden er jeg her.
Og Meleys.
Vi vil ikke la dronningen vakle.
Lady Mysaria, Deres Nåde.
Du vet om gårsdagens hendelse i King's Landing?
Ja.
- Fortell hva rollen din var i det. - Jeg hadde intet med det å gjøre.
Jeg vet du er i maskepi med tronranerne.
Du hjalp dem med å nekte meg min fødselsrett.
Jeg tjente på noe uunngåelig. Jeg angrer på det nå.
Det gjør du nok.
Hvem er du?
En fange.
Jeg ga Daemon to navn.
Det var det hele. Og jeg ønsket ikke å gjøre såpass.
Han sa det var prisen for min frihet.
Sier han noe annet?
Han har dratt.
For hvor lenge?
En uke. Eller for alltid. Jeg vet ikke.
Han pleier å gjøre det. Ikke sant?
Du husker meg nå.
Han sa han ville ekte deg.
- Han sa at du bar hans barn. - Alle fant ikke spøken morsom.
Nå virker det som han har gjort det igjen. Lovt noe og... stukket av.
Du profitterer på hemmelighetene i Red Keep.
Nettet ditt strekker seg usett gjennom King's Landing. Og nå...
...som fienden gjør seg klar til hugg...
Jeg kan ikke annet enn å be deg innfri din manns løfte.
Det gagner ikke meg å sette deg fri.
I beste fall mister jeg et aktivum for min sak.
I verste fall forråder du meg.
Jeg har ingen interesse av å forråde deg.
Du sier så.
Jeg ble brakt til Westeros uten noe. Jeg arbeidet hardt.
Jeg stjal. Jeg solgte kroppen min for penger eller mat. Og jeg lyttet.
Samlet på betroelser. Jeg gjorde meg verdifull for mektige menn.
Smått om senn hadde jeg et levebrød. Et hus. En husstand.
Et hjem.
Så brente de opp alt.
- Hvem? - Hightowerne, vil jeg tro.
Hånden likte det ikke da jeg flekket tenner.
Men jeg takker ham for det.
For lenge hadde jeg som mål å være mektig.
Nå ser jeg at det var et barnslig ønske.
Daemon...
Otto Hightower...
Det spiller ingen rolle. De vil aldri godta meg.
Jeg kunne like gjerne ha forblitt en hore.
Hvordan fikk du det arret?
Å nei...
Gutten min.
- Hvem er de? - Rottefangere.
I kongens tjeneste.
Hva gjorde de?
Hva har du gjort?
Rottefangerne!
Jeg fikk dem hengt.
Krypet som tok sønnen min, innrømte å ha en medskyldig.
Han kunne ikke si sikkert hvem, så...
- Idiot! - Vei dine ord til kongen, mylord.
Kongen er barnebarnet mitt, og han er en tosk! Verre enn en tosk!
- Han har myrdet uskyldige menn! - Og en skyldig en.
Og hengt dem fra bymuren så alle ser!
Konspirer mot kongen, og jeg gir tilbake...
De er fedre og brødre og sønner! Og deres koner og barn-
samles ved våre porter for å gråte og forbanne ditt navn!
Med ditt barns blod vant vi deres bifall. Med din mors tårer-
betalte vi et bittert offer for den kommende nøden.
Og du har kastet det bort.
Etter alt jeg har gjort for deg. Tankeløst! Uansvarlig!
- Nytelsessykt. - Jeg gjorde iallfall noe.
Jeg har ikke gjort skade på kronen med... hva?
Jamring? Smisking for fiskerkonene? Jeg vil ikke ses som svak.
Selv nå spres nyheten om Rhaenyras udåd i riket.
De store husene nøler. De kan ikke annet enn støtte oss.
Jeg vil spille blod, ikke blekk!
Vi må handle.
Ser Criston Cole har handlet.
Og hva...
...har ser Criston Cole gjort?
Han sendte ser Arryk for å drepe Rhaenyra.
Alene?
Han spiller tvillingen sin. Genialt.
Gudene hjelpe oss alle.
Det er på tide hurpedronningen får svi.
Og du samtykket i denne fantestreken uten å konsultere meg?
Eller rådet? Istedenfor dømmekraft viser du ubesindighet-
og svekker oss i fiendens øyne! Ubetenksom, uforstandig...
Tenker du aldri på faren din? Hans...
...overbærenhet, hans dømmekraft...
- Hans verdighet? - Drit i verdighet!
Jeg vil ha hevn.
Far er død.
Det er han.
Og det gjør oss fattigere.
Han hadde rett om deg.
Han gjorde meg til konge.
Er det det du tror?
Ta av deg emblemet ditt, ser Otto.
Du var fars hånd.
Ikke min.
Ta det av deg.
Du våger ikke.
Jeg har våget.
Og det er oppkvikkende.
Frekke valp.
Du tror du er smart, men uten en sterk hånd ved din side...
...til å veilede...
Gi det til Cole.
Deres Nåde?
Her og nå har du vist deg mer verdt enn hundre gamle menn.
Min nye hånd skal være en stålneve.
Du kommer til å angre på dette.
Gi det til ham.
Du er avskjediget.
Jeg vet ikke om jeg stoler på deg. Og jeg aner fortsatt fare i deg.
Men jeg skal holde mitt hus' løfte om du sier det ble gitt.
Du kan gå.
Deres Nåde.
Et Velaryon-skip i havna skal til Myr via Pentos.
Jeg ser til at du får bli med. Jeg er ikke så naiv at du får gå fritt.
Jeg er...
Takk.
Ser Erryk, Mysaria går nå. La henne hente tingene sine-
og la noen følge henne ned og om bord i Corwyn.
Deres Nåde.
Vent litt.
Ser Erryk.
- Jeg trodde du var inne. - En sørgelig mangel på årvåkenhet.
Fienden er nær, ser.
- Prøv å hvile deg, Deres Nåde. - Takk, Elinda.
Ser Erryk.
Det har vært en underlig dag. Jeg er rastløs. Jeg tar kveldsvakta.
Du må sove i natt, Deres Nåde.
- La meg be mesteren om et brygg. - Kanskje det er best.
Takk, Elinda.
Ser Erryk.
Tro meg, jeg hadde intet valg.
Jeg forstår ikke.
Bror!
Ikke gjør dette. Jeg ber deg.
Du forrådte oss, Erryk.
Løp, Elinda! Løp og finn ser Lorent.
- Deres Nåde! - Ser Lorent!
Bli med meg, Deres Nåde!
Hvilken er Erryk?
- Vi ble født sammen. - Du skilte oss!
Men jeg er glad i deg, bror.
Deres Nåde.
Erryk.
Tilgi meg.
Nei! Nei!
Det er uvitenhet og forfengelighet.
Du vet like godt som jeg at Aegon må holdes i sjakk.
Ser Criston også. De to sammen...
Ser Criston er ikke tilbakeholden.
Men hans troskap kan ikke betviles. Om det blir krig...
Han har sørget for det.
Han er ung og uskolert. Han tror på stål og bein.
- Han ser ikke langsiktig. - Ingen av dem gjør det.
De ønsker ikke rikets beste, men hevnens lille tilfredsstillelse.
Aegon er fortsatt føyelig.
Det er barnets død som har opprørt ham.
Jeg kan ikke bli her.
Forvist fra rådet...
Vitne til forkludringen av våre planer. Jeg drar til Oldtown.
Hightowerne er fortsatt sterke, og du-
har en sønn der som er mer mottagelig for instrukser.
Daeron kan ennå hjelpe oss i de kommende ukene.
Dra heller til Highgarden.
Tyrellene må tas hånd om. Deres vasaller vingler.
Mens du er borte, skal jeg tale ham til fornuft. Han vil roe seg.
Med tiden kan du kanskje returnere.
De unge er påfugler. Bare skrik og fjær.
Men vi kan ennå seire og bringe fred. Jeg tror fortsatt det.
Så lenge du og jeg står støtt.
Jeg har syndet.
Jeg vil ikke høre om det.
Norske tekster: Monica Moltubakk