CASA DRAGONULUI
Am să-i omor! Am să-i omor pe toți!
Trădători și mișei! Cum îndrăznesc să mă atace?
- Alteță! - Sunt regele!
Da.
- Sunt regele! - Da, Alteță.
Vă rog, Alteță.
Trădători și mișei!
Flăcări din văzduh!
Asta înseamnă război! Declar război!
Declar război!
Porțile au fost ferecate.
Căutările continuă.
Mișelul va fi găsit.
Să nu ne lăsăm zdruncinați de...
De această faptă.
- Pruncul... - Pruncul s-a prăpădit.
Chinul i-a luat sfârșit.
Dar ce i-au făcut fetiței mele...
Da.
Și vor plăti cu vârf și îndesat.
- Cine va plăti? - Cel al cărui pumnal l-a răpus
sau care i l-a pus în mână.
Și dacă vina nu aparține mâinii care i-a curmat viața?
Zeii ne pedepsesc. Mă pedepsesc pe mine.
Pentru ce păcat?
Fiica mea, ascultă-mă!
Vom jeli așa cum se cuvine, dar...
am putea trage și foloase de pe urma acestei fapte.
Unde erau membrii acestui consiliu cât timp regele era amenințat cu moartea?
- Și Alteța Sa a fost amenințat? - Aș fi putut fi!
Fiul meu este moștenirea pe care o las!
Fiul meu este moștenitorul Tronului de Fier!
Tu unde erai?
Lordul comandant al Gărzii Regelui.
Eram în pat, Alteță, lăsasem ordine gărzilor de noapte.
În pat.
În pat!
În loc să păzești sfințenia familiei mele!
Nu este momentul pentru acuzații oarbe, Alteță.
Curând vom descoperi făptașul.
Făptașul? Cine...? Ce? Ne mai îndoim în privința vinovatului?
Cine altcineva să fie vinovat, dacă nu regina mârșavă a bastarzilor,
târfa încrezută din Piatra Dragonului?
Parcă o și văd cum râde de mine, pe stânca ei de peste golf.
Râde de mine, fir-ar al naibii!
Ai vrut să-i cruțăm viața.
Dacă îmi îngăduiți, Alteță. Milorzi... Straja a reținut pe cineva.
Bărbatul reținut nu ne e străin.
Face parte din Mantiile Aurii și e vestit pentru firea-i crâncenă.
L-am prins când fugea pe Poarta Zeilor,
cu capul pruncului într-un sac.
Îl omor cu mâna mea.
Ar fi chibzuit să obținem cât mai multe informații de la netrebnic.
Mă încred în măiestria îndeletnicirii tale, lord Larys.
Mereu numai cumpătare și rânduială. Ne cunoaștem dușmanul!
Regele ar putea avea mai mulți dușmani, Alteță.
Am face bine să ne încredințăm că e mâna surorii Alteței Sale...
și nu e un șarpe cuibărit în sânul nostru.
Pesemne ai dreptate, Băț-de-Fier.
Ar putea fi oricine.
Ar putea fi oricine din această încăpere.
Lordul Jasper are dreptate.
Pe de o parte, trebuie să aflăm ce s-a întâmplat
și dacă suntem încă în pericol în Fortăreață.
Pe de altă parte, firește...
nu contează.
Ai de gând să dai vina pe Rhaenyra.
Să le spui supușilor că ea l-a ucis.
Nu le voi spune nimic supușilor. Am fost atacați în propriul castel.
În propriile paturi. Nu voi fi socotit slab.
Ești deja socotit slab, Aegon.
Nu!
Încoronarea în pripă, dragonul scăpat din Puț
sunt semne rele pentru supuși.
Șușotesc pe străzi. Spun că mai bine ar fi Rhaenyra regină.
Așa că ai numi-o Monstrul, Ucigașa de prunci.
Aș face mai mult decât atât.
O procesiune funerară, ca supușii să vadă pruncul.
Să vadă roadele urzelilor acestei pretendente la tron.
Tată...
- Alteță? - Nu!
Nu voi îngădui ca trupușorul fiului meu
să fie plimbat pe străzi ca un câine mort.
Nu plimbat, cinstit!
Condus spre Puțul Dragonului și ars aidoma unui prinț Targaryen!
- Alteță... - Nu.
Să nu creadă nimeni că nu sunt îndurerat.
Jaehaerys mi-era nepot. L-am iubit. Nu voi îngădui să fi murit în zadar.
Cei ce i-au jurat credință Rhaenyrei
o vor mai sprijini la auzul acestei grozăvii?
Nu se vor lepăda mai curând de ea?
Acum Jaehaerys ne va fi de mai mult folos decât o mie de cavaleri în luptă.
Vei avea parte de războiul dorit.
Dar, dacă mai aștepți puțin, îți vei putea îndoi forțele.
Mamă?
Mâna ne îndeamnă pe o cale anevoioasă, dragul meu.
Dar poate că e calea cea bună.
Surorile Tăcute să-l pregătească pe prinț pentru ultimul drum.
Iar în urma sa să vină mama lui, regina,
și, alături de ea, regina-mamă.
Nu, nu vreau să mă dau în spectacol.
Regatul trebuie să vadă mâhnirea Coroanei.
Mâhnire căreia îi dau glas cele mai blajine suflete.
Cred că veți fi cu toții de acord că regele trebuie să fie cruțat.
Vor avea loc funeralii pentru Jaehaerys.
Vom merge în urma sa, într-o trăsură.
Nu vreau.
Nici eu.
Dar, când se întâmplă una ca asta...
atacul asupra regelui e și asupra regatului.
Când ne împărtășesc suferința,
- ...supușii ne sunt mai aproape. - Nu-i vreau aproape.
Nici nu îi cunosc.
Uneori trebuie să ne prefacem.
De ce?
Suntem reprezentante ale tronului. Avem o datorie.
Helaena, ce ai văzut aseară când ai venit în odăile mele...
Asta e pentru băiatul meu.
Am fost tocmit de Daemon Targaryen.
Ne-a dat jumătate înainte și restul ne aștepta după.
Cine a fost părtaș?
Un prinzător de șobolani care lucrează la castel.
Nu știu cum îl cheamă.
Priviți roadele urzelilor Rhaenyrei Targaryen!
Pretendenta la tron!
Ucigașa de neam!
- Condoleanțe, regina mea. - Zeii fie cu tine, regina mea!
Pângăritoarea de neprihăniți!
Iată de ce a fost în stare Nemiloasa Rhaenyra!
O să-mi faci rău?
Nu.
Dar nu pot garanta pentru rege.
Iată roadele urzelilor Rhaenyrei Targaryen!
Pretendenta la tron!
Ucigașa de neam!
Pângăritoarea de neprihăniți!
Regina Helaena!
Ce se petrece acolo?
Regina Helaena!
- Ce se întâmplă? - Mișcați-vă!
- Regina Helaena! - Regina Helaena!
- Îmi pare rău. - Regina Helaena!
- Helaena!
- Regina Helaena! - Săltați!
Un blestem!
Blestemată fie Monstruoasa Rhaenyra!
Încă nu este limpede cum s-a pătruns în Fortăreață.
Băiatului i s-a retezat capul. Mii de oameni au urmărit procesiunea.
Și mă acuză că aș fi vinovată de moartea lui?
Așa se pare.
Pe tot cuprinsul regatului s-au trimis înștiințări în acest sens.
Trebuie să trimitem propriile înștiințări, să dezmințim acuzația abjectă.
Voi trimite numaidecât, dar mă îndoiesc că vor fi primite cu bună-credință.
Și trebuie să ne îndoim gărzile, aici și în Driftmark.
Răzbunarea va veni iute, sub o formă sau alta.
M-am îngrijit de asta.
Lasă-mă să zbor cu Vermax. De Rhaenys e nevoie în Defileu.
Pot urmări mișcările din Debarcader.
Nu.
Trebuie spus că poziția ne este slăbită fără margini,
iar acum avem nevoie de susținători ai cauzei noastre.
Dar este o minciună.
După ce mi-am pierdut fiul...
tocmai eu să fac una ca asta...
Și mai ales Helaenei.
O fată nevinovată.
Moartea prințului Lucerys a fost un șoc și o jignire.
O mamă îndurerată ar putea...
- ...să-și caute mângâierea în răzbunare. - Ser Alfred, sugerezi
că suferința m-a împins să poruncesc decapitarea unui copil?
M-am gândit doar că poate o decizie luată în pripă...
Măsoară-ți vorbele!
Ai trimis asasini care să ucidă prunci în paturile lor?
- Am răzbunat moartea fiului reginei. - Ce i-ai spus?
Ce i-ai spus ucigașului, Daemon,
încât un băiat e mort și eu sunt acuzată de omor?
Mysaria mi-a oferit nume și o intrare.
Am dat instrucțiuni clare: Aemond, fratele lui Aegon Uzurpatorul.
- Greșeala nu e vina mea. - Nu e vina ta?
Dacă ucigașii nu îl găseau pe Aemond, ce i-ai instruit să facă?
Nicidecum să ucidă un copilaș.
Ai zis că vrei să verși sânge de Hightower.
Te mulțumeai cu oricine, nu neapărat cu Aemond.
- Ba nu. - Mi-ai făcut rău.
Mi-ai șubrezit dreptul la tron, puterea de a aduna o oaste,
poziția în cadrul propriului consiliu.
Am spus că nu am cerut moartea lui.
Nu te cred.
În sfârșit am ajuns aici.
Nu ești de încredere, Daemon.
Oricât de mult mi-am dorit și mi-am impus, nu am avut niciodată încredere în tine.
Dar acum am văzut că în inima ta ești doar tu.
Când eram copilă, am luat-o ca pe o încercare.
Dar acum sunt mai în vârstă și am destule încercări.
- Te-am slujit cu credință. - Zău?
Sau m-ai folosit ca pe o unealtă cu care să-ți obții moștenirea furată?
Când ser Erryk ți-a adus coroana, nu ți-am așezat-o eu însumi pe cap?
Ba da, dar, înainte de asta,
ai decis să conduci un consiliu de război cât timp eu nășteam singură în odaia mea.
Iar apoi, când credeam că s-a reunit să discute termenii propuși de dușman...
Aiureli! Tronul fratelui meu, pradă minciunilor trădătorului de Hightower...
Tronul meu, Daemon! Al meu!
Te-ai folosit de vorbele mele ca pretext pentru propria răzbunare.
Să faci pofta beznei pe care o ții la adăpost în tine.
- Mă crezi un monstru. - Nu știu cum să te cred.
Nu știu ce ești. Sau pe cine slujești.
Nu pornesc chiar acum spre Harrenhal ca să strâng o oaste în numele tău?
În numele tău!
Mă accepți drept regina și conducătoarea ta?
Sau te agăți și acum de ce crezi că ai pierdut?
De ce cred că am pierdut?
Nu l-ai pierdut, i-ai dat cu piciorul.
Fiindcă nu te-ai gândit
decât la propria glorie și nu la tata, chinuit, care avea nevoie de tine!
Tatăl tău era un laș care știa că sunt fiul mai puternic,
menit să conducă, și se temea să fie văzut în umbra mea.
Asta crezi despre propriul frate?
Îl cunoști mai bine? Am crescut împreună.
Crezi că te-a numit moștenitoare datorită înțelepciunii tale,
virtuții tale?
- Cum îndrăznești? - Sau doar te-a folosit
ca să mă pună la locul meu, fiindcă se temea de mine?
Fiindcă știa că moștenirea ta nu i-o va întrece, ca a mea?
Nu se temea de tine, Daemon!
Nu putea să aibă încredere în tine.
- Cum nici eu nu pot să am. - Era un neghiob.
Care își dorea măreție, dar fără să verse sânge.
Văd că vei avea aceeași soartă.
Ai curmat viața unui copil.
A fost o greșeală.
Ești demn de milă.
Tată?
M-ați chemat, Alteță?
Mâine, în zori,
ia-o pe Moondancer și fii cu ochii pe Debarcaderul Regelui.
Trebuie să știu ce urmează.
Voi fi cu ochii-n patru.
Mă bizui pe tine, Baela.
Zboară la înălțime și păstrează distanța.
Nu ne mai permitem greșeli.
Și tata?
Trebuie să-și urmeze propria cale.
Dacă ne îngăduiți...
Ai spus cuiva?
Ce fel de om mă crezi?
Unul care caută izbăvirea.
Pentru fapta mea, nu există.
Ce e asta?
O amintire a zilei de ieri, cred.
Cortegiul a trecut prin noroi. O voi înlocui.
Ocupă-te acum!
A fost o noapte lungă, ser Criston. Nu am mâncat.
Îmi sfidezi autoritatea, ser Arryk.
Nicidecum.
Mantia albă ne simbolizează puritatea.
Loialitatea.
Garda Regelui e o instituție sfântă.
Ne întinezi cu atâta ușurință onoarea străveche?
Am greșit, ser Criston.
Voi îndrepta greșeala.
Unde erai când a fost ucis Jaehaerys?
Cu regele Aegon.
Așadar, nu în odăile private, unde ai fi putut împiedica fapta.
Alteța Sa a vrut să-și întrețină oaspeții în sala tronului.
- Dacă ai fi urcat... - Dar lordul comandant unde era?
De ce regina Helaena nu are propria pază?
Odată devenită regină...
Fratele tău e un tâlhar și un trădător al Coroanei!
Știți bine cât mă mâhnește.
De unde știm că nu-i împărtășești vederile?
L-am denunțat regelui.
Am fost un suflet în două trupuri, da.
Dacă-i împărtășeam vederile, fugeam cu el.
Mai întâi fratele tău ne trădează.
Iar apoi tânărul prinț...
este omorât în timp ce tu stai de pază.
Ați înnebunit! Doar nu mă credeți vinovat!
Nu contează ce cred eu!
Ai făcut de rușine Garda Regelui.
Iar acum trebuie să-i redai onoarea.
Și cum să fac asta?
Vei merge pe Piatra Dragonului și o vei răpune pe Rhaenyra în castel.
Cum a vrut să facă cu Aemond.
I-o vom plăti prințesei cu aceeași monedă sângeroasă.
- Singur? - Îți lipsește curajul, ser Arryk?
Nu ține de curaj.
Castelul este bine păzit de dușmani, îndeosebi acum.
Cum să pătrund?
Geamănul tău o slujește acolo pe așa-zisa regină.
Te vor confunda cu el, dacă te prefaci.
Am jurat să slujim cu onestitate, nu să recurgem la înșelăciune.
Ucide-o pe pretendentă și vei pune capăt unui război înainte să înceapă.
- Dacă ne văd pe amândoi... - Nu vei îngădui.
- M-ați trimite la moarte. - Sau la izbândă.
Și glorie.
Așadar, vei merge?
Sau îți pun la îndoială loialitatea față de rege?
Cum porunciți...
milord.
Ai ratat cina.
Nu-mi era foame.
Nu cred că îi era cuiva.
Prea multe scaune goale.
Știi încotro s-a dus?
La Harrenhal, pesemne.
Uneori cred că îl urăsc.
E greu cu tații.
Ce îți amintești despre unchiul meu?
Ne-a învățat să prindem pește.
Și să cântăm cântece marinărești.
Avea o slăbiciune pentru prăjituri.
Și...
ser Harwin Strong?
Era blând. Și încrâncenat.
I se spunea Rupe-Oase.
Ne iubea, așa cred.
Firește că vă iubea.
Mi-e dor de Luke.
Daemon i-a trimis să mă omoare.
Eram plecat.
Erai cu mine.
Sincer, sunt mândru...
că mă socotește un dușman de moarte...
și că încearcă să mă ucidă în propriul pat.
Se teme de mine.
Așa și trebuie.
Băiatul a crescut, s-a prefăcut într-un bărbat.
Nu. Nu aici.
Regret toată tărășenia cu Luke.
Mi-am pierdut cumpătul în ziua aceea. Îmi pare rău.
Mă bucur să aud asta.
Să știi că obișnuiau să mă necăjească.
Fiindcă eram diferit.
Îți amintesc doar că adesea, când prinții își pierd cumpătul,
alții sunt cei care suferă.
Oamenii de rând.
Ca mine.
Cum se simte?
Cam la fel.
Piețele au sărăcit de când cu blocada.
Cetatea nu duce încă lipsă de hrană.
Așa cred și eu, dar oamenii se tem.
Cei mai înstăriți adună tot ce pot.
Am umblat azi două ceasuri ca să găsesc un pui.
Și m-a costat întreit.
Egoiști mai sunt oamenii...
Nu-i pot învinui, și eu aș face ca ei, dacă aș putea.
Nu ai lăsa copiii flămânzi ca să-ți umpli pivnița.
Bine că nu avem destui bani ca să aflăm.
Regele ne-a promis ajutoare.
A spus și când?
Mi-e frică, Hugh.
Văd că, în ciuda marilor tale aventuri, tot așa rău arăți.
Bine te-am regăsit, frate! Ai fost plecat multe luni.
Ți-am dus dorul.
- Ai ucis mulți corsari? - Mai mulți decât tine, negreșit.
O glumă pe care ai s-o regreți luând cina singur diseară.
Deja o regret. Mi-am rupt dinții cu galetele, Addam.
Spune-mi că ai acasă o oală cu tocană de capră pe foc.
Ai noroc.
În mai multe privințe.
Am auzit că lordul Corlys te-a lăudat pentru cum l-ai slujit.
- Într-adevăr. - Vei pleca cu el?
După ce îi repară corabia.
Mă număr printre cei 12 meșteri chemați din Hull
să ne ocupăm grabnic de flota ta.
Nu mi-a propus.
- Și, sincer, aș prefera să nu propună. - Nu fi neghiob, Alyn!
Poți face avere în slujba Șarpelui Mării.
În locul tău, aș profita de ocazie.
Fiindcă nu ai văzut ce am văzut eu.
Suntem în prag de război, Addam. Un război adevărat.
Un nou prilej să te faci remarcat.
- Să-i amintești meritele tale. - Nu vreau favoruri.
Dar, frate, îți este dator. Ne este dator.
Ai pus și morcovi în tocană?
Liniștea mă pune pe gânduri.
Daemon ne lasă de izbeliște când avem cea mai mare nevoie de el.
Devotamentul nu i-a stat niciodată în fire.
Oriunde merge, vrea să fie propriul lui stăpân.
E prinț-consort, în definitiv.
Dar nu e rege.
Nici eu nu sunt. Dar sunt împăcat.
Și mie mi s-a refuzat coroana. E un lucru greu de acceptat.
Iar acum Viserys e mort și toate drepturile sunt incerte.
Doar nu crezi că Daemon îi va contesta dreptul la tron, nu?
Nu ca atare.
Dar nici nu-i poate îngădui să-i dea ordine.
Păcat.
Am descoperit că uneori poate fi nespus de plăcut.
Să-l credem pe cuvânt.
Dacă poate supune Harrenhal, totul i-ar putea fi iertat.
Între timp, eu sunt aici.
Și Meleys.
Nu o vom lăsa pe regină să șovăie.
Lady Mysaria, Alteță.
Ești la curent cu faptele de ieri din Debarcaderul Regelui?
Da.
Spune-mi ce rol ai jucat în desfășurarea lor.
Nu am avut de-a face cu ele.
Știu că ai legături cu uzurpatorii.
I-ai ajutat să-mi răpească dreptul dobândit la naștere.
Situația nu putea fi evitată, iar eu am profitat. Acum regret.
Nu mă îndoiesc.
Cine ești?
O prizonieră.
I-am dat lui Daemon două nume.
Și asta a fost tot. Nu am făcut-o cu tragere de inimă.
A spus că e prețul libertății mele.
El spune altceva?
A plecat.
Pentru cât timp?
O săptămână. Sau pentru totdeauna. Nu știu.
Așa ceva îi stă în fire.
Nu-i așa?
V-ați amintit cine sunt.
A spus că te va lua de soție.
- A spus că i-ai purtat copilul. - Nu au gustat toți gluma.
Se pare că nu se dezminte. Mi-a făgăduit ceva și apoi...
- ...s-a făcut nevăzut. - Vinzi secretele Fortăreței Roșii.
Pânza ta e nevăzută în Debarcaderul Regelui. Iar acum...
când dușmanul meu se încolăcește, gata să mă atace...
Acum pot doar să vă cer să respectați cuvântul dat de soț.
Eliberarea ta nu mi-ar fi de folos.
În cel mai bun caz, aș pierde un bun de preț pentru cauza mea.
În cel mai rău caz, m-ai trăda și mai odios.
Nu am nimic de câștigat trădându-vă, Alteță.
Așa spui tu.
Am fost adusă în Westeros fără niciun ban.
Am trudit ca slujnică, am furat,
mi-am vândut trupul pentru bani sau pâine.
Și am ascultat,
am strâns destăinuiri.
M-am făcut utilă bărbaților puternici.
Pas cu pas, mi-am câștigat traiul.
O casă. O gospodărie.
Un cămin.
Apoi au trecut totul prin foc.
- Cine? - Neamul Hightower, așa bănuiesc.
Mâinii nu i-a plăcut când mi-am arătat colții.
Dar îi mulțumesc pentru asta.
Prea multă vreme, țelul meu a fost să fiu o persoană însemnată.
Dar acum îmi dau seama că aceea era dorința unei copile.
Daemon...
Otto Hightower...
Amândoi sunt la fel.
Nu mă vor accepta în veci.
Mai bine aș fi rămas o târfă.
De unde ai cicatricea?
Vai, nu!
Fiul meu!
- Cine sunt? - Prinzători de șobolani.
În slujba regelui.
Ce-au făcut?
Ce ai făcut?
Prinzătorii de șobolani!
I-am trimis în ștreang.
Viermele care mi-a răpus fiul a mărturisit că a avut un acolit.
Nu știa sigur cine e.
- Așa că... - Idiotule!
Vezi cum vorbești cu regele, milord.
Regele mi-e nepot, iar nepotul meu e un neghiob!
E mai rău decât un neghiob. A ucis bărbați nevinovați!
Și unul vinovat.
Și i-a spânzurat de zidurile cetății, în văzul tuturor!
Dacă uneltești împotriva regelui, plătești însutit.
Sunt tați, frați și fii!
Nevestele și copiii lor se adună acum la porțile noastre,
să-i jelească și să te blesteme!
Cu sângele pruncului tău, i-am câștigat de partea noastră.
Cu lacrimile mamei tale,
am făcut o jertfă amară pentru lipsurile ce vor urma.
Și tu le-ai dat cu piciorul.
După tot ce am făcut pentru tine.
Nesocotit.
Bun de nimic.
Mânat de pofte.
Măcar eu am făcut ceva.
Nu am reacționat la atacul asupra Coroanei... Cum?
Văitându-mă? Dându-mă bine pe lângă negustoresele de rând?
- Nu voi fi socotit slab. - Chiar și acum,
vestea faptei abjecte a Rhaenyrei se răspândește în regat.
Marile case șovăie. Pot doar să ni se alăture.
Vreau să vărs sânge, nu cerneală.
Trebuie să acționăm.
Ser Criston Cole a acționat.
Și ce anume...
a făcut ser Criston Cole?
L-a trimis pe ser Arryk să o ucidă pe Rhaenyra.
Singur?
Se va da drept geamănul său. Genial.
Zeii să ne ajute pe toți!
E timpul ca Regina Ticăloasă să plătească.
Iar tu ai consimțit la această mascaradă fără să te sfătuiești cu mine?
Sau cu consiliul?
În locul chibzuinței, dai dovadă de năvălnicie
și ne slăbești în ochii vrăjmașului nostru!
Necugetat, ușuratic...
Nu te gândești niciodată la tatăl tău?
La...
stăpânirea lui de sine, la cumpătarea lui, la...
La demnitatea lui?
Dă-o dracului de demnitate!
Vreau răzbunare.
Tata e mort.
Într-adevăr.
Și suntem mai săraci fără el.
Avea dreptate în privința ta.
El m-a făcut rege.
Asta crezi tu?
Scoate-ți însemnul Mâinii, ser Otto!
Ești Mâna tatălui meu...
nu a mea.
Scoate-l!
Nu ai cuteza.
Ba am cutezat.
Și e o senzație îmbătătoare.
Țânc obraznic.
Te socotești isteț, dar, fără o Mână puternică alături,
care să te îndrume...
Dă-i-l lui Cole!
Alteță?
În aceste clipe, te-ai dovedit mai de preț decât o sută de bătrâni.
Noua mea Mână va fi un pumn de oțel.
Îți vei regreta hotărârea.
Dă-i-l!
Te poți retrage.
Nu știu dacă am încredere în tine.
Și simt că ești încă o primejdie.
Dar voi respecta cuvântul casei mele, dacă spui că a fost dat.
Poți pleca.
Alteță!
În port e o corabie Velaryon, va porni spre Myr, prin Pentos.
Voi avea grijă să poți urca la bord.
Dar nu sunt naivă să te las liberă de tot.
Sunt...
Mulțumesc.
Ser Erryk, Mysaria ne va părăsi.
Să-și strângă lucrurile,
apoi să fie dusă și suită la bordul corabiei Corwyn.
Alteță...
O clipă!
Ser Erryk!
- Credeam că sunteți înăuntru. - O lipsă jalnică de vigilență.
Dușmanul dă târcoale, ser.
Încercați să vă odihniți, Alteță.
Mulțumesc, Elinda.
Ser Erryk!
A fost o zi ciudată.
Nu-mi găsesc odihna. Stau eu de pază astă-seară.
Trebuie să dormiți la noapte, Alteță. Merg să-i cer maesterului o licoare.
Poate că e o idee bună.
Mulțumesc, Elinda.
Ser Erryk!
Crede-mă, nu am avut încotro.
Nu pricep.
Frate!
Nu face asta!
Te implor.
Tu ești cel care ne-a trădat, Erryk.
Fugi, Elinda!
Cheamă-l pe ser Lorent!
- Alteță! - Ser Lorent!
Cu mine, Alteță!
Care? Care din ei e Erryk?
Ne-am născut împreună.
Tu ne-ai despărțit!
Dar încă te iubesc, frate.
Alteță!
Erryk!
Iertați-mă.
Nu. Nu!
E neștiință și trufie.
Știi la fel de bine ca mine că Aegon trebuie ținut în frâu.
Ser Criston, la fel. Ei doi, împreună...
Ser Criston nu e cumpătat.
Dar devotamentul lui e neîndoielnic. Dacă se iscă un război...
S-a asigurat de asta.
E tânăr și neștiutor. Își pune credința în oțel și os.
Nu privește în perspectivă.
Niciunul nu privește.
Nu urmăresc binele regatului,
ci vor să-și împlinească țelul meschin al răzbunării.
Aegon e încă maleabil.
Moartea copilului l-a zdruncinat.
Nu pot rămâne aici.
Surghiunit din consiliu...
martor la năruirea planurilor noastre. Mă voi întoarce în Orașul Vechi.
Neamul Hightower e încă puternic,
iar tu ai un fiu acolo care va urma cu bunăvoință învățăturile.
Daeron ne-ar putea ajuta în săptămânile ce vor urma.
Mergi mai curând în Highgarden.
Neamul Tyrell trebuie supus. Stegarii lor șovăie.
Până revii, îi bag mințile în cap.
Sângele nu îi va mai clocoti în vene. Cu timpul, te-ai putea întoarce.
Tinerii sunt ca niște păuni.
Numai chirăituri și pene.
Dar vom izbândi și vom așterne pacea. Sunt încredințat de asta.
Cât timp noi doi vom fi de neclintit.
Am păcătuit.
Nu vreau să aud nimic.
Traducerea: Lucia-Elena Popovici