DRAKONO NAMAI
Tu stovi prieš Septynių karalysčių karalienę.
Ir prieš Targarienų šeimos drakoną.
Neturiu piktų kėslų!
Ko tu nori?
Išmokt drakonų raitelių amato.
Ir tarnaut savo karalienei.
Jūsų Malonybe.
Kaip iškilus žmogus, labai greit klaupies.
Šis drakonas rado mane, o ne aš jį.
Aš prakaitavau krauju tarnaudamas Velarijonams.
Gal gimiau prasčioku, bet daug išmanau apie tarnybą.
Jei dievai man skiria aukštesnį tikslą, kaip galiu atsisakyt?
Stokis.
Kas tavo tėvai?
Mano mama buvo laivų statytoja.
O tėvas...
Jis nesvarbus.
O protėviai? Bent vienas iš Targarienų šeimos?
Mūsų šeimos medis nežinomas, Jūsų Malonybe.
Kuo tu vardu?
Adamas. Iš Halo.
Padarei kai ką...
Ką laikiau neįmanomu.
Adamai iš Halo.
Džiugu.
Ar gali jį nuviliot į Drakono uolą?
Galiu pabandyt.
Visą gyvenimą
skyriau savo karalystei ir šeimai.
Bet kažkodėl tai nesvarbu.
Mes atstumti.
Ir nekenčiami.
Liks randas.
Bet jis nesunkiai paslepiamas.
Čia nėra nieko švaraus.
Noriu išeit, sere Rikardai.
Išeit?
Į Kingsvudą.
Tuomet liepsiu pasiruošt palydai.
Be palydos.
- Tuomet su tarnaitėm. - Be tarnaičių.
Tik su tavim.
Kam jie? Blokui ar varnų narvui?
Sienai.
Princas gailestingas.
Na, jie sukėlė riaušes.
Teisingumas įvykdytas.
Sulaukiau žinių apie svarbų įvykį.
Sklinda gandai, kad buvo pastebėtas drakonas Dūmas.
Su raiteliu.
Naudinga informacija.
O dabar tu nori perduot žinią princui Eimondui.
Man reikia tavo patarimo, lorde Larisai.
Nes šnabždesiai - tavo sritis.
Klaupkitės prieš princą Eimondą Targarieną.
Lorde Džasperai, čia tavo šnabždesys, o ne mano.
Jei tai atrodo vertinga informacija, tai perduok ją.
Ir pats įtiksi Eimondui.
Iškeisit baltus apsiaustus į juodus.
Ir tarnausit prie Sienos.
Kas šis raitelis?
Tai neaišku.
Tai turėtų būt ledi Reina. Ji visą gyvenimą norėjo drakono.
Ji bandė, kai buvo ketverių ir dešimties.
Dūmas vos jos neprarijo. Kas dar?
Taip, pasirinkimas nedidelis.
Kur girdėjai?
Iš savo ginklanešio.
Jis girdėjo iš arklidės darbininko.
O šiam pasakė jo tėvas, žvejas.
Jo draugas matė drakoną.
Gali tą pasakyt princui, bet...
Bet gal geriausia šį šnabždesį paleist pavėjui.
Karalienė nenukentėjo.
O raitelis? Žinom, kas jis?
Jis laivų statytojas, tavo darbininkas, karaliaus padėjėjau.
Prasčiokas?
Nenoriu įžeist tavo darbininkų, lorde Korlisai.
Bet prasčiokai negali sutramdyt drakonų.
Ar vagis uždarytas?
Jos Malonybė norėjo, kad jis būtų mūsų svečias.
Ji nori, kad jis būtų išmokytas drakonų valdymo meno.
Ir, kad išmokyčiau jį Valyrijos kalbos.
Nieko apie jį nežinom. Tik tiek, kad jis - prasčiokas.
Ką pasakysi, karaliaus padėjėjau?
Nieko nesmerksim, palauksim karalienės žodžio.
Kur karalienė?
Jos Malonybė nedalyvaus.
Jis tarnauja jums, o ne sau.
Pasisekė.
Pasisekė? Ar tai buvo suplanuota?
Dūmas pats jį pasirinko. Jis turi Targarienų kraujo.
Drakonas tą jaučia. Bus ir kitų.
Rasim raitelius ir Vermitorui su Auksasparne.
Jūs juo pasitikit?
Ar turiu pasirinkimą? Jis turi drakoną.
Be jo Eimondą priverstų susimąstyti tik Sairaksas.
Klausimas - kur ieškot?
Seras Stefonas Darklinas turėjo per mažai Targarienų kraujo.
Galiu rast labiau grynakraujų...
Atsiprašau, Jūsų Malonybe.
Bet geriau ieškokit po antklodėm ir malkų krūvose.
Kartą dirbau malonumų namuose, kur kelios kartos Targarienų princų
ėjo linksmintis.
Jie turi bent aštuoniasdešimt paliktų vaikų.
Jų tikrai yra daugiau. Gal net čia, Drakono uoloj.
Jūsų šeimos palikuonys.
Šneki apie prastuomenę.
Jie jums tarnaus taip pat, kaip kilmingieji. Gal net ištikimiau.
Bet kilmingųjų šeimose nuo seno įdiegta ištikimybė.
Ir garbė.
Jūsų broliai Eigonas ir Eimondas,
kurių kraujas tyras, kariauja su jumis dėl jūsų sosto.
Ar jie garbingi?
Laivų statytojas prisiekia jums tarnaut, o jūsų broliai nori jus sunaikint.
Tvarka pasikeitė, Jūsų Malonybe.
Kodėl tuo nepasinaudojus?
Šios karalystės lordai dvidešimt metų įžeidinėjo mano sūnus.
Na...
Surinkim betėvių armiją.
Milorde.
Milorde?
Staiga išgarsėjai.
Noriu būt atleistas iš laivų statytojo pareigų.
Mane pakeis geri, tvirti vyrai.
Tu atleistas.
Šaunuolis.
Lordas Talis atvedė Upių žemės lordus, karaliau.
Užjaučiu dėl senelio mirties.
Sveikinam tapus šeimos galva
ir Upių žemės lordu. Nuostabu, šaunuolis.
Aš nieko nepadariau.
Bet tu vis tiek čia. Tai svarbiausia.
Iki šiol buvau nesvarbus.
Nes buvai man nereikalingas. O dabar...
Aš surinksiu didžiulę armiją.
Turi apsispręst.
Tikriausiai supranti, koks sprendimas teisingas.
Atsiprašau, Jūsų Malonybe.
Kaip pats pabrėžėt, aš nepatyręs šioj srity.
Panašu, kad privirėt košės.
Barbariškas elgesys karalienės vardu.
Kieno tu pusėj?
Upių žemę vienija priesaikos.
Talių šeima prisiekė karaliui Viseriui.
Mes pripažįstam įpėdinės karalienės Reiniros valdžią.
Ir jūsų. Kaip karaliaus.
Gerai.
Pasišnekėsi su savo tarnais ir liepsi jiems kilt į karą.
Tai bus sudėtinga, karaliau.
Na...
Girdėjau, kad jie paklus, kai Talių šeima bus man ištikima.
Gal ir taip. Pažiūrėsim.
Nežinia, ar jie klausys jaunuolio.
Yra dar viena bėda.
Jie visi jūsų nekenčia.
Man nereikia jų meilės. Man reikia jų kalavijų.
Jūsų Malonybe, milorde, lordai laukia. Nebegalim jų gaišint.
Eikš, lorde Oskarai.
Giliausioj tamsoj brėkšta aušra.
Naujas lordas, nauja pradžia.
Pamirškim visus nesutarimus.
Sveiki, milordai.
Ačiū, kad atvykot.
Žinau, kad aš ne toks, koks buvo mano senelis.
Bet tikiuosi, kad pradžia bus gera. O paskui - pažiūrėsim.
Gerai pasakyta.
Vienas dalykas aiškus.
Upiečiai gerbia papročius ir laikosi tradicijų.
Štai tradicijos.
Grouveris Talis negyvas. Jį pakeitė lordas Oskaras.
Turit prisiekt ištikimybę jam.
Ir klausyt jo įsakymo.
Koks bus tas įsakymas?
Jis išmintingai prisiekė ištikimybę man.
Lorde Oskarai, mes šimtmečiais
klausėm jūsų protėvių.
Kodėl dabar turėtume klausyt berniuko, jaunesnio už mano sūnus?
Ir jis susitaręs su žmogum, kuris dėl savo tikslo niekina nekaltuosius.
Padariau tai, kas buvo būtina, milorde.
Čia išdavikas Eimosas Brakenas ir jo sūnus.
Toks pat išdavikas kaip tu, Vilemai Blekvudai.
Šneki tiesą, lorde Paiperi. Sutinku, aš jaunas.
Ir man nepatinka Deimonas Targarienas.
Jo elgesys daro gėdą jam pačiam ir karalystei.
Nors turiu nedaug patirties,
turiu laikytis savo senelio priesaikos karaliui Viseriui.
Nes jis įvardijo Reinirą savo įpėdine.
Nematau dingsties pamiršt ištikimybę.
Kad ir kaip nekenčiu princo.
Karaliaus.
Atsargiau, berneli.
Norit mūsų armijos, ar nenorit?
Aš upietis.
Mano šeimos žodis tvirtas.
Net jei kai kurie žmonės jo neverti.
Jūsų lordas Oskaras drąsus.
Ir jis tikriausiai neklysta.
Gal per aršiai siekiau savo tikslo.
Bet dėl mano klaidų neatsisakykit palaikyt teisingo žmogaus.
Lorde Oskarai, kaip sakė princas Deimonas, mes gerbiam tradicijas.
Bet tradicijos reikalauja teisingumo.
- Taip. - Teisingumas įvykdytas.
Tie, kas lenkėsi apsimetėliams buvo nubausti.
O dabar mes susivienijom prieš savo lordą...
Ir prieš savo karalių.
Priimu tavo priesaiką, Vilemai Blekvudai.
Bet...
Aš visų upiečių lordas.
Yra tik viena bausmė už tai, ką padarei savo kaimynams.
Dariau tik tai, ko reikalavo Jūsų Malonybė karalius.
Žinau, kad jis išreiškė savo norus.
Bet buvo nebūtina elgtis taip žvėriškai.
Darei tą, nes to norėjai.
Jaunasis lordas sako tiesą.
Čiupkit jį.
Negalit taip elgtis.
Jūsų Malonybe, įsakykit jiems. Aš tarnavau jums.
Įsakykit jiems.
Jei Jo Malonybė atgailauja dėl savo veiksmų
ir nori įrodyt esąs nusipelnę mūsų pagalbos,
jis turi ištaisyt savo klaidą.
Atgailauk dėl savo nuodėmių.
Ir sulauksi teisingumo.
O, varge.
Ne, ne!
Padariau ko prašėt, Jūsų Malonybe. Buvau ištikimas.
Kas čia?
Aš to nenorėjau.
Buvau teisus.
Tai sukėlė daug skausmo.
Ji sunaikina visus, kas ją nešioja.
Tu visad jos troškai, Deimonai.
Vis dar nori?
Negaliu.
Galit. Pabandykit, Jūsų Malonybe.
Negaliu! Negaliu!
Atsiprašau. Atsiprašau, Jūsų Malonybe.
Minutėlę! Minutėlę!
Neturėtum daryt to vienas, didysis meisteri.
Leisk man.
Ne, ne, ne.
Atsiprašau, Jūsų Malonybe.
- Atsargiai. - Pala, pala.
Ne, ne!
Įspūdinga pažanga.
Deja, reikia stengtis labiau.
Jėgos sugrįš.
Pasikeitė jūsų eisena ir panašiai.
Supraskit, kad jūs...
Toks, koks esat.
Būk atsargesnis.
Taip, lorde Larisai.
Jam reikia ilsėtis. Jis turi gulėt lovoj.
Skatinu jį jūsų nurodymu.
Sargyba įspės tave anksčiau.
- Po kelių valandų bandyk dar kartą. - Jis išsekęs.
Jis negreit ilsėsis.
Alinai.
Milorde.
Turiu užduočių, kurios reikalauja tavo dėmesio.
Karalienei reikalingi laivai Karaliaus uoste.
Žvejybos laivai. Mokėk tiek, kiek jie reikalauja,
bet pasirūpink, kad kapitonai būtų patikimi.
- Į laivus atvesk patikimus karius. - Taip, milorde.
Tegu jie laukia prie uosto.
Reiks kai kam perduot žinutę.
Karalienė rado naują raitelį vienam iš savo drakonų.
Girdėjau.
Tas raitelis - tavo brolis.
Ji ieško kitų.
Mūsų žmonės iš Senosios Valyrijos. Bet mes ne drakonų lordai.
Pripažįstu, nedaug žinojau apie tavo mamos palikimą.
Jei tai...
Kažkas kraujyje...
Mano brolis buvo nenuorama. Vis siekė pripažinimo.
Aš - jūra ir druska. Man daugiau nieko nereikia.
Man gana, sere Rikardai.
Kada Jūsų Malonybė nori grįžt į miestą?
Nežinau, ar noriu.
Labanakt.
Prasčiokai prisijaukina drakonus?
Čia jos sumanymas? Ledi Misarijos?
Tau patiko, kai pasisiūlė seras Stefonas.
Jis buvo karalienės sargybos vadas, Danforto įpėdinis.
- O šie žmones... - Narsūs.
MIšrūnai!
Džeisai.
Galvok, kuo rizikuojam.
Puikiai žinau, kuo rizikuojam.
Targarienų šeima - drakonų kraujo.
Jei mums prilygsta bet kas, tai kas mes tokie?
Teisėti Septynių karalysčių valdovai.
O jei vienas iš tavo prasčiokų drakonų raitelių
nuspręs, kad jis nori valdyt Septynias karalystes?
Ar Užkariautojo sapnas tą pranašavo?
Ką turėčiau daryt?
Kelt karą, kurį pralaimėsim? Kuriame žus tūkstančiai?
Pačiai stot prieš Veigar?
O gal tu Vermaksu stosi prieš ją?
Džeisai, šie raiteliai padės užbaigt nereikalingą karą.
Aš sėsiu į savo tėvo sostą.
O kai mirsi?
Tu - mano įpėdinis.
Manei, kad turėsiu tamsius plaukus?
Kai įsileidai Harviną Strongą į savo lovą,
ar pagalvojai, kad būsiu panašus į jį?
- Džaseris... - Aš ne kvailys, mama!
Įrodymą mato visi.
Galiu reikalauti tavo sosto, nes turiu drakoną.
Bet atimsi iš manęs ir tą teisę.
Man tai nepatinka.
Tai nedaryk to.
Bet negaliu atsisakyt dievų dovanos.
Daryk viską, kad ji gautų šitą.
Nuo karalienės.
Nepatikėsi.
Girdėjau, kad Reinira verbuoja prasčiokus, kviečia į Drakono uolą.
- Velniop. - Tavęs tikrai nepakvies.
Jie ieško Targarienų nesantuokinių vaikų.
Laivai išplaukia šįvakar. Šikšnosparnio valandą.
Septyni pragarai. Taip!
Įprasta istorija. Jus kažkas apgavo, vyručiai.
Ne, ne. Šią žinią skleidžia karalienės tarnaitė.
Gaila. Būčiau pirmas eilėj,
jei ne mano trauma. Mano koja po...
Gal pakvaišai? Jis sako, kad gali gaut drakoną!
"Septynių meisterių" barmenas bandys.
Ir dvi merginos iš "Motinos". Tai galimybė atkeršyt Eimondui.
- Ir gaut drakoną. - Drakoną!
- Taip, žinau. - Ką?
Žinau. Bet negaliu...
Nežinia, ar viskas tiesa.
Netikiu, kad gėrei visų šių...
- Visų šių gerų žmonių sąskaita. - Ne. Ne.
Tai tik tušti žodžiai?
- Jie bus nepatenkinti. - Labai.
- Jie to nepamirš. - Nepamirš.
- Atėjo tas laikas. - Taip!
Galiu pamatyt susidomėjimą?
Kur jis?
- Štai mano Ulfas. - Taip.
- Štai taip! - Taip! Gerai!
Vyno! Vyno Ulfui, drakonų lordui!
Ulfas - drakonų lordas!
Ulfas, Ulfas, Ulfas!
Nenoriu, kad eitum.
Privalau, Kete.
Vyksim pas mano brolį į Tambltoną. Jis turi maisto. Rasi darbą.
Negaliu to praleist.
Nepažinojau savo tėvo.
Tai tiesa.
Bet pažinojau savo mamą.
Slėpiau tą nuo tavęs. Atsiprašau.
Ji dirbo...
Malonumų namuose.
Ji turėjo daugiau laisvės už kitas, dėl savo būdo.
Nes turtuoliai daugiau mokėjo už moterį sidabriniais plaukais.
Ji man sakydavo...
Kad aš panašus į jos brolio berniukus.
Į Viserį ir Deimoną.
Bet aš jos gėdinaus.
Bandžiau statyt gyvenimą savo rankom.
Negalėjau tavęs apsaugot.
Negalėjau išsaugot mūsų mergytės gyvybės.
O dabar...
Mums nieko netrūktų, jei sutramdyčiau drakoną.
Tu taptum dama.
Man tas nerūpi, Hju.
Nenoriu tapt našle.
Turiu kai ką padaryt.
Tai bjaurastis.
Apie ką tu kalbi?
Nusiuntei andalietį pas drakoną.
Jis sulaukė teisingumo.
O dabar siųsi kitus?
Seras Stefonas Darklinas buvo drakono kraujo.
Tai buvo šventvagystė.
Jis nebuvo drakonų lordas.
Kaip ir jie.
Bet dievai juos atvedė pas mus.
Patys juos pakvietėt. Drakonai bijo.
Jie - paskutiniai Senosios Valyrijos stebuklai šiam liūdnam pasauly.
Jie ne žmonių žaislai.
Mūsų ordinas prie to neprisidės.
Maniau, kad žinojau, kas yra drakono sutramdymas, bet...
Dabar suprantu, kad nieko nežinojau.
Gal tai tikrai kraujas. Ar vertė.
O gal dar kas nors.
Kiekvienas iš jūsų dėl šito paliko savo gyvenimą.
Gyvenimą, į kurį galit nebegrįžt.
Jei liksit gyvi, pasikeisit.
Taip nutinka visiems, kas stoja prieš drakoną.
Kai kuriems iš jūsų patiks pokyčiai.
Atsižvelgiant į aplinkybes, gal net mirtis.
Nepriteklius, badas, karas.
Čia mūsų tikslas. Užbaigt sunkumus.
Jums.
Jūsų artimiesiems. Visai karalystei.
Jei valdysim šiuos du drakonus,
priešas neturės pasirinkimo ir pasiduos.
Ir vėl vyraus taika.
Kančios pasibaigs.
Jei dievai bus mums palankūs, nereiks praliet kraujo.
Drakonas Vermitoras...
Didžiausias pasauly po Veigar.
Galbūt ir aršiausias.
Jį vadinam Bronziniu Įtūžiu.
Dabar eisim pas jį.
Ir...
Telaimina jus dievai.
Ženk pirmyn,
Vermitorai.
Ramiai, Vermitorai.
Ramiai.
Tarnauk!
Kas pirmas?
Nebeturiu ką pasakyt. Dabar šnekės drakonas.
- Jūsų Malonybe, turim trauktis! - Ne.
Padėkit. Padėkit.
Grįžkit! Čionai!
Ne!
Čia! Aš čia!
Aš pasirengęs.
Eikš!
Lordas Ormundas Haitaueris pamažu juda pirmyn.
Jo kariuomenei kyla grėsmė dviem frontais.
Jį kelia Bisburio šeimos sąjungininkai.
O džiugesnės naujienos...
Pagaliau pakilo princo Deirono drakonas Tesarionas.
Neilgai trukus jūsų brolis stos į mūšį.
Drakonas!
Tuomet Haitauerių armija bus nesulaikoma.
Vidun! Tuoj pat!
Visi prie skorpiono!
Užtaisyt skorpioną!
Į vietas!
Sukam!
Atidaryt vartus!
Ne, Veigar.
Bėk, Veigar.
Apsisuk!
Vertė: Lukas Vilkoncius