SÁRKÁNYOK HÁZA
Ezek a feltételeink.
Száz darab az aranysárkányaitokból.
Hajónként?
Emberenként.
Ennyi pénzt nem tudnék szerezni, még ha akarnék se.
Ismét szegénységről beszélsz,
de e szavak üresen csengenek egy Lannister szájából.
Egy aranyhegyből vájtátok ki az istállóitokat és konyháitokat.
Amit fel is élünk még a háború vége előtt.
Ti is jól jártok, ha áttöritek a blokádot.
Azt hiszed, nincs vevő a szőnyegeinkre és parfümjeinkre?
Ott árulunk, ahol kedvünk tartja, a blokádtól függetlenül.
Essos olyan gazdag, amilyen hatalmas.
Mintha nagyobb szükséged lenne ránk, mint nekünk terád.
A Lépőkövek.
Mi van velük?
A Lépőköveket kérjük.
Pár szétszórt szikla.
Aligha nagy áldozat Westeros urai számára.
Azokért a sziklákért már egy nemzedék óta harc folyik.
A...
kalózaitok hajókat támadtak meg, foglyokat szereztek, rakományt...
Hát adjátok oda nekünk, ha győztök, és ennek vége szakad.
De adót kell szednünk az arra elhaladó hajóktól.
A Velaryonok elleni harc sokba fog kerülni nekünk.
Ez zsarolás. Felvernétek az alapvető áruk árát.
Még mindig jobb, mint az éhezés, nem igaz?
Egy flottányi hadihajót kapsz,
aminek te parancsolsz: áttörik a blokádot, és őrzik az átjárót.
Ám legyen.
A régensherceg fel fog köttetni ezért.
Egy ekkora hajóhaddal
megdöntheted az uralmát, és magad ülhetsz a Vastrónra.
Persze lenne még egyetlen feltételünk.
Már a fürdésen és a boron járt az eszem.
A flottánk parancsnokának még bele kell egyeznie.
A neve Lohar, a matrózai bármit megtennének érte.
Ha nem ő vezeti őket, nem harcolnak.
Legyen hát.
Akkor találkozom a parancsnokkal.
Lohar admirális!
Ő itt Tyland Lannister Casterly-hegyről.
Örvendek, Tywin nagyúr.
A nevem Tyland.
Miféle ember vagy?
Már bocsánat, de...?
Költő?
Filozófus?
Én vagyok a hajók mestere Királyvárban.
- Vézna vagy. - És jó magas.
Nem hajózok ki olyannal, aki nem tud legyőzni.
Miben?
Nem vetnék meg egy kis rumot.
Felség...
Csak egy keveset.
Jó ember vagy, Orwyle.
Egy szóra, felség.
Arra kell kérjelek, hogy acélozd meg magad.
El kell hagynunk Királyvárat, mielőbb, és jó ideig vissza sem térünk.
Mi?
A trónkövetelő talált három új sárkánylovast.
- Nem, az lehetetlen. - Az öcséd is azt hitte.
Le akart csapni, de visszaverték.
Úgy hallottam, rettegve menekült.
Nem is érdemel mást.
Akárhogy is, felség, haraggal telve Sziklaoromba repült...
és felégette az egész várost.
Az az eszelős szajha.
Szóval tényleg megtette.
Attól tartok.
Akkor mi a fene értelme volt az egésznek?
Az istenek kegyetlenek, felség,
de remélem, hogy belátod, sietnünk kell.
Nem. Nem.
A királyuk vagyok. Miért én meneküljek?
Mert a régensherceg meg fog ölni.
Eddig is veszélyben voltál, de most kudarcot vallott, és düh emészti.
Ki tudja, mire vetemedik,
de lehetőséget kaptunk. Amíg távol van...
Igen, arra, hogy megszabaduljunk tőle.
Vigyél a trónomhoz,
és amint visszatér, foglyul fogom ejteni.
És utána?
Ha Rhaenyra alászáll a hét sárkányával,
és nem lesz veled Vhagar? Akkor mi lesz?
Az évek során, felkészülendő a váratlan nehézségekre,
lassan átszállítottam Harrenhal aranyának nagy részét a braavosi Vasbankba.
Kellemesen élhetünk ott.
Ott maradhatunk, amíg el nem ül a vihar.
Azt akarod, hogy Essosba menjek, és a kecsketoszók közt éljek.
Jobb élni, úgy hiszem, bármi az ára.
Biztos?
A sárkányom meghalt.
Megégtem. Egyedül vagyok. És ocsmány.
Egy nyomorék.
Nem vagy egyedül.
A farkamnak annyi, mondták már neked?
Megégett, mint egy nyársra húzott kolbász.
Ne csüggedj, felség, szebb napok várnak rád.
Hagyd, hogy az öcséd és a trónkövetelő
vérbe és keserűségbe fojtsa egymást.
Amint megtépázták egymás erejét és seregeit,
vissza fogunk térni, és ott fog várni ránk a néped.
Pisálni sem tudok úgy, hogy ne legyen nedves a lábam.
Bele fognak fáradni az örök nélkülözésbe és félelembe.
Ünneplik majd visszatérő királyukat,
az atyja igaz örökösét.
Győzedelmes Aegont...
aki feltámad hamvaiból.
Békéltető Aegont.
Újjáépítő Aegont.
Aegont, a Birodalom Örömét.
Ez már járt, Hugh, nem gondolod?
- Már az edzőtéren kellene lennünk. - Igen, és mindjárt megyek.
De csak nem tagadják meg tőlem ezt a kis élvezetet.
Talán többé nem is eszek halat.
Mit csináltok itt?
Vedd le a lábad az asztalról!
- Inkább nem. - Ulf.
Nem rajtad múlik, Ulf.
Hát akkor kin múlik, fiú?
Ő a herceg, Ulf. Jacaerys Velaryon herceg.
Jacaerys Velaryon herceg, személyesen. Ki hitte volna?
De hát itt él.
Várom a bocsánatkérésedet.
Az ifjú herceg! Nézd a haját!
Sötét, ahogy mondják.
Hadd mondják, hogy nincs bennünk Targaryen vér!
- Az anyám a királynő! És... - Sárkánylovasok vagyunk.
Te és én sokban hasonlítunk.
Ez egy szent örökség, amiről semmit sem tudsz.
Bocsásd meg neki!
Nem ismeri az udvari etikettet.
Még hírből sem hallott róla.
Tudjátok, mi történt alig egy órája?
Az úgynevezett "régensherceg" porig égette Sziklaormot.
Több ezren tűntek el vagy haltak meg. A kikötője elhamvadt!
Felkészültél egy ilyen ellenfélre?
Vagy itt maradsz, és kényelembe helyezed magad?
Ha hátráltatod az ügyünket, mert lusta vagy felkészületlen vagy,
felköttetlek, és kutyák zabálják majd fel a holttestedet!
Nem akartam tiszteletlen lenni, hercegem.
Az új lovasok hasznunkra lesznek.
És bár már megtörtént ugyan, még vannak kétségeim.
Alig tudunk róluk valamit, nem tudjuk, mik az erősségeik.
Burokparti Addamet legalább ismered.
Az egyik hajóács, aki nekem dolgozik.
A beszámolók alapján becsületes ember.
Nem sok közöm van hozzá...
Sajnálatomra.
De a sárkányoknak új lovasaik vannak.
Ezzel nagy előnyre tettél szert.
Le kell csapnunk, gyorsan,
amíg a régensherceg tétovázik.
Abban bíztam, hogy az elrettentés lehet az előnyöm.
Vhagar jelentette a legnagyobb fenyegetést, és már túlerőben vagyunk.
Nem ő az egyetlen sárkányuk.
A harmadik fiú zöldfülű, el sem hagyta Óvárost,
és a sárkánya fiatalabb Vermaxnál.
De akkor is sárkány. És van még valaki.
Helaena?
De ő nem repül. Sosem élvezte.
Talán most lesz rá oka. És a sárkánya...
Dreamfyre, a Hódító korában kelt ki.
Tényleg veszélyes. De Helaena akkor sem harcos.
Aemond legyőzhetetlennek hitte magát.
Most ráébredt, hogy nem az.
Dühös lesz, kétségbeesett.
Nem elégszik meg Sziklaorom vesztével, és nem tűri a vereséget.
Igazat beszélsz.
Bárcsak ne így lenne!
Hogy áll a Tengeri Kígyó?
Jobb, mint újkorában.
Reggel csatlakozunk a blokádhoz.
Az ellen retteghet, legyen Lannister vagy Greyjoy.
De már nem Tengeri Kígyó a hajóm.
Az a saját dicsőségemet zengte.
Új nevet kapott.
A Sosemvolt Királynő.
Corlys.
Köszönöm neked.
Ezt az egészet...
érte teszem.
Felség, készen állsz.
Hat sárkány repül a lobogód alatt.
A hajóimnak is te parancsolsz, és minden emberem téged szolgál.
De a Lannisterek úton vannak, és a Hightowerök is Óvárosból.
Le kell vágnod a fejét a bestiának...
és jobb, ha nem vársz túl sokáig.
És hát persze...
van még valaki, aki nem tudni, mit lép.
Felség, egy szóra!
Úgy tűnik, a birkáinkat időközben eladták.
A hűbéreseim így disznókat küldtek.
A sárkányok azt is megeszik, ugye?
Caraxes jobban is szereti. Hogy áll a hadsereg?
Két nap múlva kivonulhatunk.
- Intézd a disznókat! - Azonnal, felség!
Felség!
- Ser Alfred Broome jött el hozzád. - Felség.
Érdekes.
A királynő követként küldött,
hogy hírt vigyek a hollétedről és a szándékaidról.
Épp időben érkeztél, hogy lásd az új seregemet, Broome.
Mit gondolsz róla?
Hogy nagyon nagy.
A Lannisterek haboznak.
Királyvár ellen vonulok, mielőtt ideérnének.
Beszélhetnénk négyszemközt, felség?
Szeretnék őszintén beszélni veled.
El is várom tőled.
Hű voltam a királyhoz, a bátyádhoz.
Felesküdtem Rhaenyrára, az örökösére.
Sosem szolgálnám a trónbitorlót vagy az óvárosi tacskókat.
De meg kell vívni a csatákat, és ilyen időkben...
Te nem hallottad?
Ez a hely elveszi az ember eszét.
Amíg te sereget toboroztál, Rhaenyra tétovázott.
Nem fogadta meg a tanácsunkat,
és olyan útra tévedt, amit én veszélyesnek tartok.
A saját útját járja, legyen az jó vagy rossz.
De te igazi vezető vagy.
Ha te magad is azt akarod...
az urak követni fognak.
Nem hittem, hogy köpönyegforgató vagy...
Ser Alfred.
Rhaenyra szándékai nemesek.
De jelen helyzetben nagy szükségünk van...
egy királyra.
Úgy tűnik, a trónkövetelő hajókat küldetett a közemberekért,
akik Targaryen leszármazottaknak hiszik magukat.
Fortély és megtévesztés. Gyávák, mindannyian.
Vess véget az őrületnek!
Mostantól minden érkező és távozó hajót kutassanak át!
Ez hátráltatná a halászok munkáját,
az embereknek szükségük van az eleségre.
Ha az ellenség lemészárolja őket, nem sokra mennek az eleséggel.
Mindannyian hozunk áldozatot.
Miért gyűlöl minket mindenki?
Boldogtalanok.
Így kell valaki, akit gyűlölhetnek.
De nem mi rendeltük el a blokádot.
Nem, viszont elvárják tőlünk, hogy mi törjük meg.
Idd meg ezt!
Boldogabb voltam, mielőtt királyné lettem.
Mi lenne, ha elmehetnél innen?
Hova mennék?
A régensherceg, felség.
Helaena, hát itt vagy! Anyám.
Éppen le akartam feküdni.
- A koronának szüksége van rád. - Most?
A trónkövetelő új lovasokat szerzett, és ugyanezt kell tennünk.
- Csatába kell menned Dreamfyre-rel. - Aemond!
Nem akarok harcolni.
A kívánságaink most háttérbe szorulnak, a legfontosabb, hogy megőrizzük a trónt.
Nem égetek el senkit.
- Nem kérdés volt. - Aemond...
Bemocskolták az örökségünket, közembereket tettek meg lovasnak!
- Ez bűn, és megtoroljuk! - Még a nővéred a királyné!
Ahogy te is az voltál! Most láthatod, hogy mivel járt a gyengeséged.
Csak még nagyobb veszélyben vagyunk, mint tegnap!
A veszély miatt égetted porig Sziklaormot?
Vagy inkább a megaláztatásod dühe miatt?
Uralni akarod a Hét Királyságot,
de halált és pusztulást hozol a népre, amikor sérelem ér.
Mert erősnek hiszed magad. És most a nővéredet is belerángatnád,
azt, aki a leginkább megérdemelné a védelmedet!
Ki védi meg, ha nem tudja megvédeni magát?
És ki lesz, ha összeroppan a tudata?
Már nem csak az uralmunk forog kockán. Az életünk is.
- Nem akarod, hogy győzzünk? - Nem, így nem.
Így nem!
Felség.
Nagymester.
Újfent a segítséged kérem.
Egy utazáshoz.
És a hallgatásodat.
Semmit sem jelent neked az esküd?
Parancsok úr.
Másra sem gondolok, nagyuram.
Egy dorne-i intéző fia a Hét Királyság királynéját dugja.
Egykori királynéját.
Én bármit is tettem, ő nem szegett esküt.
- A Falra küldethetnélek. - Igaz.
És beszennyeznéd vele a Hightower nevet.
- A király anyja és Segítője... - A húgomról beszélsz.
Megmentette az életem.
Kétszer.
Megmentett a hóhér bárdjától, majd önmagamtól.
Azóta mint jelzőtüzet követem.
Ne hidd, hogy nem kínoz a szégyen, ser.
A nők iránti vágyam folyton bánatot szült.
Hát állj ellen!
Bárcsak ilyen egyszerű lenne!
A Testőrség többi tagja képes rá.
Biztos?
Talán tényleg így van.
Vagy talán minden férfi gyarló.
Az igazi becsület csak köd...
ami reggel eloszlik.
Borús egy életszemlélet.
Nincs nekem olyanom.
Vagyis régebben ez volt az.
Megvédeni az igazakat, és igazságot szolgáltatni nekik.
De most...
Láttad, amit én is.
A sárkányok táncra kelnek, és az ember csak porszem a lábuk alatt.
És minden nemes gondolatunk, minden igyekezetünk hiábavaló.
A megsemmisülésünk felé vonulunk.
A halál megkönnyebbülést hoz.
Nem gondolod?
Lohar! Lohar! Lohar!
Lenyűgöztél, Tyman nagyúr.
Királyvár igen eltökélt nagykövetet küldött.
Remélem...
kifejezed a nagykövet iránti elismerésedet azzal,
hogy teljesíted az alázatos kérését.
Határozottan fontolóra fogom venni.
Vacsora után.
Lakomáztál valaha az ellenségeid húsából?
Mi?
Nem, még nem.
És nem is fogok.
Szóval elutasítod a házam szívélyes ajánlatát?
Tréfáltam, nagyuram.
Minek hiszel te engem?
Tréfa volt!
Jöjj!
A duzzogás nem méltó egy herceghez.
- Nem duzzogok. - Akkor minek neveznéd?
Olvasok.
Amíg vár az anyád?
Dühös vagy.
Te nem?
Aligha lenne bármi haszna.
Ez sértés ránk nézve.
Arra, ami Targaryenné tesz.
Ha bármelyik bugris sárkányra ülhet...
Attól én nem leszek közönséges. És te sem.
Tudod, mi vagyok.
Nem érdekel!
Te vagy a koronaherceg. A törvényes királynő fia.
Erre itt búslakodsz, mert azt hiszed, ha nem lenne sárkányod
vagy rangod, akkor semmit sem számítanál.
Azt hiszed, te vagy az első nemes örökös, akit nem a nemes atyja nemzett?
Így működik a világ, Jace,
és csak magadat kicsinyled le, ha ágálsz ellene.
Te könnyen beszélsz.
Kezdettől hallottam, hogy erről suttognak.
Hát bizonyítsd nekik, hogy méltó vagy!
Állj fel, és foglald el a helyedet anyád oldalán!
Jertek hát, jóképűi fiaim Csapjátok ki a parton a zsákot
Mert sok, sok nap hajózás jön
Míg újra eljön ez
Meredjen az árboc, büszkén álljon
Míg csapkod a szél s a víz
Fel és újra fel, fiaim
Így köszöntsük a kapitány lányát
Szép volt, Tyrod nagyúr!
Remek dal! Jól adtad elő.
Tyland a nevem.
Bizonyítottad, hogy kész vagy a kedvemre tenni.
És hogy több rejlik benned, mint ránézésre hihetnénk.
Örömmel fogok veled együtt kihajózni.
Akárcsak a kapitányaim.
Reggel indulunk a Garathoz!
A Tengeri Kígyó átkozza majd a napot, amikor újra találkozunk.
Igen! A királyom elégedett lesz. A barátságra!
Későre jár.
Mielőtt elmész...
Tyland nagyúr.
Jóképű férfi vagy,
és láttam, hogy rátermett vagy,
és életerős.
Szeretnék egy gyereket tőled.
Mármint... hogy...
- Azt akarod...? - Igen, azt.
Dugd meg a feleségeimet!
Mennyi feleséged is van?
Még több bort ide!
Megszomjaztam a sárkányidomítástól.
És kérünk még a kis madarakból!
Igyunk hát!
Az új sárkánylovasokra.
Nem vagytok nemes származásúak,
de olyasmit értetek el, amire eddig sosem volt példa.
Olyan hatalmat kaptatok tőlem, amivel kevesen bírnak.
Elvárom, hogy hűséggel fizessétek meg, és tisztelettel.
Ha jól szolgáltok, a birodalom lovagjai lehettek.
Ez már igen, fiúk! Lovagok leszünk. Ilyen egyszerűen.
Nem hagyunk cserben, királynőm.
Mit kell tennünk?
Azt hittem, a puszta létezésetek elriasztja az ellenséget.
De Corlys nagyúr jól látja.
Addig kell lecsapnunk, amíg nálunk van az előny,
hogy lezárjuk a háborút.
Ismerjétek ki a sárkányaitokat!
Két nap múlva indultok.
A trónbitorló erődjeit, Óvárost és Lannisrévet
és a seregeiket mind le kell igáznunk.
Szövetségesek híján muszáj lesz megadniuk magukat.
- Ártatlanokat öljünk? Ezt kéred? - És ilyen sokat?
Nehéz ugyan, de nincs más megoldás.
Meg kell törnünk az ellenség akaratát.
Vagy még többen halnak meg a hosszan elhúzódó háborúban.
És mi van Vhagarral?
Félelmetes ugyan, de csak egyetlen sárkány.
A régensherceg nem bír el mindannyiunkkal.
Én magam győzöm le.
Ezüstszárny tettrekész. Semmitől sem félünk.
Ha rád ez nem is igaz.
Idővel úgyis kiderül, hogy melyikünk a gyáva.
Mondom, jöhet még a kis madárból!
Egy lovag tisztelettudóan viselkedik a királynő asztalánál.
Akkor üss lovaggá!
Elfeledkezel magadról...
barátom.
Híján vagytok a humorérzéknek.
Üzenet érkezett Harrenhalból, felség.
Daemontól?
A várnagytól, Ser Simon Strongtól.
Daemon megszerezte a sereget,
de Ser Simon árulástól tart.
Ezt nem hagyhatom.
Addam!
Jöjj velem!
Köszönöm.
Madarat!
Hát sosem alszol, boszorkány?
Az istenerdőbe megyek.
Amikor megérkeztél, ökölbe szorított kéz voltál.
Uralmad alá akartad hajtani a világot.
De azt hiszem, itt ráébredtél, hogy a világot nem lehet irányítani.
Akik keresik őket, megláthatják a jeleket.
Nem is gúnyolódsz?
Már nem érzek rá késztetést.
Ezt örömmel hallom.
Akkor meg akarod tudni, milyen erő lakozik benned?
Egész életedben irányítani próbáltad a sorsodat.
De ma már készen állsz.
Összefüggő történet.
Neked is szereped van benne.
Tudod, hogy mi az.
Tudod, mit kell tenned.
Nővérem.
Egy véren osztozunk, te és én.
Tudom, senkinek sem kívánsz ártani.
De ha ilyen idők járnak,
amikor a birodalom sorsa múlik rajtunk...
Az anyánk nem sárkánylovas.
Nem értheti,
hogy mi ketten erre vagyunk hivatottak.
Gyere velem!
Harrenhalba.
Ott eltöröljük Daemont és a seregét.
Hadd lássa az ellenség, hogy gaztettel felelünk a gaztettre!
És ha megtagadom?
Engem is megégetsz, mint Aegont?
- Az hazugság. - De én láttam.
Megégetted,
és hagytad lezuhanni.
Felségárulásról beszélsz.
Aegon újra király lesz.
Még megéri a győzelmet.
Aegon egy fatrónon ül.
Te pedig...
Halott leszel.
El fog nyelni egy isten szeme,
és soha többé nem látnak majd.
Megölhetnélek.
Az semmin sem változtatna.
Én vagyok a várnagy, Ser Simon Strong, felség. Örvendek.
Üdvözöllek Harrenhalban, királynőm, nem hittem, hogy magad jössz ide.
- Az üzeneted aggasztó volt. - Igen, attól tartok, van okom félni.
De jöjj, nézd meg magad!
Nem számítottam rád.
Csodálom, hogy váratlanul ért.
Látom, sikerrel jártál.
Felesküdtek rám...
és még éppen időben.
És te kire esküdtél fel?
A világ nem olyan, amilyennek hittük.
Ez a háború csak a kezdet.
Közeleg a tél.
És sötétséget hoz.
Mintha az apámat hallanám.
Láttam.
Láttam, hogy nem tudjuk feltartóztatni...
És valahogy mégis...
muszáj lesz.
A birodalom egyetlen reménye...
egy vezető, aki egyesíti, és a bátyám úgy látta, ez...
te vagy.
Te vagy az igazi királynő, Rhaenyra.
Első ezen a néven.
A Birodalom védelmezője.
Téged foglak szolgálni, és mindenki, aki velem van,
amíg meg nem halunk, vagy le nem zárul a történetünk.
Óva intelek attól, hogy újra
hátat fordíts nekem.
Nem lennék rá képes.
Megpróbáltam.
Királynőm.
Minden halottunk magával visz
százat közülük!
És nem kegyelmezünk nekik!
A királynőnkért harcolunk!
Háború!
Húzd!
Hívattál, Segítő uram.
Alacsonyan szállnak a sirályok.
Vihar közeleg.
Azt hiszem, az még odébb van, de készen fogunk állni rá.
Csatlakozunk a blokádhoz, és ott inkább előbb, mint utóbb kerülünk veszélybe.
Így hát szeretnék jó viszonyban lenni az elsőtisztemmel.
Elhanyagoltam tán a teendőimet?
Megtetted, amit kértem, még többet is.
De szűkszavú vagy...
csendes, és az emberek ridegnek tartanak.
Egy vezető lelkesíti az embereit.
Sosem kértem, hogy vezető legyek.
Olyan pozíciót kaptál, amire minden emberem áhítozik.
Bocsáss meg, nagyuram. Igyekszem fejlődni e téren.
Segíteni próbálok neked.
Segíteni akarsz?
Ilyen segítséget nyújtasz megannyi év után?
Hálásnak kéne lennem?
Nem akartalak megsérteni.
Elmehetsz.
Tudod, milyen volt nekünk?
Apa nélkül felnőni.
Fattyaknak neveztek minket. Sose tudtuk, meglesz-e a betevőnk.
Tudod, mit tesz az éhség egy fiúval?
Mit tesz a gyász?
- A szégyen? - Most már távozz!
Halat árultam a piacon, a hideg hajnaltól estig.
Félretettem, amit tudtam, hogy túléljük a telet.
És láttam, hogy a férfi, aki nemzett, tovasétál az örökösével.
Kinek a vállát szőrme borította.
Édességet evett a tűznél a vacsorája végeztével.
Az a fiú meghalt.
És előtte a húga is.
És az új örökös is. És most, most jut eszedbe, hogy élek?
Tényleg most akarsz nagy kegyesen szórni nekem néhány morzsát?
Tisztességes ember vagyok, és szolgállak, mert ezt kell tennem.
De ha nincs ellenedre,
elutasítok mindenféle segítséget.
Ha túlélem a háborút,
úgy folytatom, ahogy kezdtem.
Egyedül.
Elérted azt, amiről más még csak álmodni sem mert,
és meg is lett a jutalma.
Szeretnek az istenek.
A kezedbe adták a győzelmed kulcsát.
És mégis, akkor győzök, ha támadok.
De ha megtenném, ezreket ítélnék vele halálra.
Nem hinném, hogy az apám ezt akarná.
Nem hagyott neked választást.
Légy erős! Tudod, hogy igaz vagy.
Ne engedd át azoknak a birodalmat, akiknek fontosabb a hatalom a békénél.
Muszáj győznöd.
És ki fizeti meg az árát?
Szabad!
Elnézésedet kérem, felség!
Beszélnem kell veled.
- Ki tudja? - Csak a védelmezőm.
Letette a kardját a kapunál.
Már azt hiszem...
tévedtem.
Miben?
Arra neveltek, hogy megvan a dolgok rendje.
Hogy biztonságot nyújt, ha követjük az előre kijelölt utat.
Talán nehezteltem rád, amiért te ennyire nem törődtél vele,
mert tudtad, mit akarsz.
Én nem tudtam, mit akarok.
Csak azt, hogy mit vártak el tőlem.
- Miért jöttél ide? - Mert eltévelyedtem.
Vagy inkább tévútra vittek.
Azok, akikben hittem, a férjem, az apám, a szeretőm, fiam...
A feddhetetlen királyné csorbát ejtett a becsületén.
Ne ítélj el azért, amit te is elkövettél!
Az apád meghalt, és másnál leltem vigaszt.
Vannak vágyaim.
Igen, de te az erény zászlaját lobogtatod.
Belekapaszkodtam, azt hiszem, hogy dacoljak veled, aki úgy bemocskolta.
Egyedül voltam mostanában.
És a városból kilépve mintha ledobtam volna egy terhet magamról.
Igazán örülök.
Először gondoltam bele, mit választanék, ha nem a kötelesség lenne a legelső.
Te uralkodnál egyedül a fiad helyett?
Nem. Élni akarok, nem uralkodni.
Megszabadulni az örök ármánykodástól, küzdelemtől.
A korona mindent megtenne a győzelemért...
De ami engem illet...
Elmennék a lányommal és az unokámmal, minél messzebbre.
Túl késő, Alicent.
Te magad mondtad. Vér folyt.
Városok égtek porig.
Elindultak a seregek, és te mosod kezeidet,
holott mindezt te lendítetted mozgásba.
Komolyan engem okolsz? Mintha amúgy nem kérdőjelezték volna meg...
- Nem te bábáskodtál a törekvésük felett? - Azt hittem, tudom, mi volt apád akarata.
Akkor menj!
Hagyj itt minket, ahogy mondtad!
Persze.
Kószálj a vadonban! Mi köze ennek hozzám?
Azt gondoltad, itt feloldozást nyerhetsz?
Tudod, a végsőkig szerette az anyádat.
Fontos voltam neki, és ő is nekem, de...
őbelőle merített erőt.
Még azután is, hogy a halál elragadta tőle,
miatta tartott ki amellett, hogy te legyél a trónörökös.
És mégis azt hiszed, hogy a végén megingott.
Miért jöttél ide?
Aemond csatlakozni fog Cole-hoz a Folyóvidéken.
Amint elment, Helaena fogja képviselni a koronát.
Ha eljössz Királyvárba,
gondoskodom róla, hogy az őrök eldobják fegyvereiket.
Kinyitjuk a kapukat, nem lesz vérontás.
Hódítóként érkezhetsz.
Te vagy jobb helyzetben.
Amint felülsz a trónra...
véget érhet a háború.
Persze.
Mi lesz Aegonnal?
Ő már nem lesz soha a régi.
A sötétben fekszik, állandó kín gyötri.
Sok hibája van, de...
Még hallgat az anyjára, meg tudom győzni, hogy hajtson térdet...
Nem! Most is véded őt?
Még mindig azt hiszed,
hogy mindent megkaphatsz anélkül, hogy nagy árat fizetnél.
- Amit nekem muszáj megfizetnem! - Csak helyre akarom hozni a dolgokat!
Ha fel akarok ülni a trónra, el kell törölnöm az ellenlábasaimat.
Aegon fejét kell vennem.
Mindenki szeme láttára. Te is tudod!
Hiába próbálod elkerülni, te is tudod!
Válassz!
Elrettensz attól, amit meg kell tenned?
Vagy végigcsinálod...
és meghozod az áldozatot?
Fiút fiúért.
Megváltoztál.
Csak essünk túl ezen. Kérlek.
És most mihez kezdjek veled?
Engedj el! Hogy megtegyem, amit ígértem.
Repülj el a Vörös Toronyhoz, három nap múlva, és foglald el a trónt!
Vagy hazugnak hiszel?
Nincs se fegyverem, se páncélom, te rendelkezel az életemmel. Egy...
barát kegyelmére bíztam magam, aki egykor szeretett.
A történelem gonosznak fest majd le.
Rideg királynénak.
"Hatalomra vágyott, de legyőzték."
Gondoljanak, amit akarnak!
Végre önmagam vagyok.
Csak arra vágyom, hogy oda mehessek, ahova akarok,
és friss levegőt szívjak.
Hogy elfeledetten haljak meg.
És hogy szabad legyek.
Mintha egy távoli álomból szólnál.
Tarts velem!
Nekem itt van dolgom, mindegy, mit akarok.
Ez réges-rég eldöntetett.
Menj!
Fordító: Blahut Viktor