Dette er vilkårene våre.
Ett hundre av deres gulldrager.
Per skip?
Per mann.
Jeg kan ikke skaffe så mye penger, selv om jeg vil.
Igjen skylder du på pengemangel. Det virker hult fra en Lannister-
som har staller og grovkjøkken hogd inn i et fjell av gull.
Og vi trenger det før krigen er over. Bryt blokaden, og det vil gagne dere.
Tror du vi mangler kjøpere av billedvev og parfymer?
Vi selger der vi vil, blokade eller ei.
Essos er like rikt som det er stort.
Det virker som dere trenger oss mer enn vi trenger dere.
Stepstones.
- Hva med dem? - Gi oss Stepstones.
Noen få holmer er knapt noe offer for herrene av Westeros.
De holmene har vært omstridt i en generasjon.
Deres... pirater har kapret skip, tatt slaver, last...
Gi oss dem omgående om dere seirer, så tar den slags slutt.
Vi innfører en skatt på de som passerer gjennom.
Gjenvinner våre tap i kampen mot Velaryon-horden.
Utpressing. Dere driver opp prisen på basisvarer.
Det er da bedre enn å sulte.
En krigsflåte, da. Under din kommando vil den bryte blokaden-
og kontrollere passasjen.
Greit.
Prinsregenten kan få meg hengt for dette.
Med armadaen vi sender nå-
kan du styrte prinsregenten og innta jerntronen selv.
Det er selvsagt ett vilkår til.
Jeg var klar for et bad og en flaske vin.
Sjefen for flåten må si ja til å bli med deg.
Han heter Lohar. Sjømennene er ekstremt lojale mot ham.
Om han ikke leder dem, vil de ikke kjempe.
Greit. La oss møte denne sjefen, da.
Admiral Lohar. Dette er Tyland Lannister fra Casterly Rock.
Vel møtt, lord Tywin.
Det er Tyland.
- Hva slags mann er du? - Hva behager?
En poet? En filosof?
- Jeg er skipsmester i King's Landing. - Du er tynn.
Men også høy.
Jeg vil ikke seile med en mann som ikke kan overgå meg.
I hva?
Litt rom hadde ikke vært feil.
- Deres Nåde... - Bare litt.
Du er en bra mann, Orwyle.
En prat, Deres Nåde.
Jeg må be deg stålsette deg.
Vi må forlate King's Landing straks og ikke returnere på en stund.
Hva?
Tronpretendenten har funnet tre nye drageryttere.
- Det er umulig. - Det trodde broren din òg.
Han fløy for å utfordre henne og ble drevet tilbake.
Rømte i frykt, hørte jeg.
Han fortjener intet mindre.
Ikke desto mindre dro han i sinne til Sharp Point...
...og brente ned hele byen.
Ravgale rasshøl.
- Hun klarte det, altså. - Jeg er redd for det.
Hva var det fordømte poenget med alt dette, da?
Gudene er grusomme, Deres Nåde, men jeg håper du innser alvoret.
Nei. Nei. Jeg er kongen. Hvorfor må jeg rømme?
Fordi prinsregenten vil drepe deg.
Du var i fare før, og nå er han motarbeidet og sint.
Ingen vet hva han kan finne på, men vi har en mulighet nå...
En mulighet til å presse ham ut.
Før meg til tronen min. Når han er tilbake, tar jeg ham til fange.
Og så...?
Når Rhaenyra angriper deg med sine sju drager, og du er uten Vhagar?
Jeg har i årenes løp, i forventning om ulike problemer-
flyttet mesteparten av Harrenhals gullreserver til Jernbanken i Braavos.
Vi kan leve godt og vente til det som kommer, er over.
Du vil ta meg til Essos for å leve hos geitepulerne.
Det er best å leve, syns jeg.
- Uansett hvordan. - Er det?
Dragen min er død. Jeg er brent-
og stygg og alene og en krøpling.
- Du er ikke alene. - Kuken min er ødelagt. Sa de det?
Ja. Den tok fyr som en pølse på spidd.
Ikke fortvil, Deres Nåde. Det kommer bedre dager.
La broren din og tronpretendenten utslette seg selv i blod og bitterhet.
Når de er ferdige og hærene deres knust, kommer vi tilbake-
og folket vil komme oss i møte.
Jeg kan ikke pisse uten at det renner langs benet.
De vil være slitne av endeløs nød og frykt.
De vil hylle den hjemvendte kongen. Sin fars sanne arving.
Aegon den seirende... oppstått fra asken.
Aegon fredsstifteren.
Aegon gjenoppbyggeren.
Aegon, rikets fryd.
Dette var bedre, Hugh. Ikke sant?
- Vi skulle ut og lære kommandoer. - Ja, jeg skal gå.
Men de nekter meg vel ikke hygge etter så lang tid?
Jeg spiser kanskje aldri fisk igjen.
Hva gjør dere her?
- Få føttene ned fra bordet. - Helst ikke.
- Ulf. - Det er ikke opp til deg, Ulf.
Hvem er det opp til, da... gutt?
Han er prinsen, Ulf. Prins Jacaerys Velaryon.
Prins Jacaerys Velaryon, her.
- Hvem kunne trodd det? - Han bor her.
Jeg vil ha en unnskyldning fra deg.
Den unge prinsen! Og se på det håret!
Like mørkt som de sier. La dem si at vi ikke har Targaryen-blod, hva?
- Moren min er dronningen. - Drageryttere, begge to.
Du og jeg. To alen av samme stykke.
Det er en hellig arv du ikke vet noe om.
Tilgi ham, prins. Han er ikke vant til hoffets skikk og bruk.
Eller folkeskikk overhodet. Vet dere hva som har skjedd den siste timen?
Den såkalte prinsregenten har brent Sharp Point til grunnen.
Tusener av borgere er døde eller savnet. Havna ligger i aske.
Vil du forberede deg til å møte en sånn fiende?
Eller vil du bli her i ro og mak?
Om du hindrer vår innsats ved å være lat eller uforberedt-
får jeg deg hengt og liket ditt gitt til løshunder.
Jeg mente ikke å være respektløs, prins.
De nye rytterne er til stor nytte, men nå som det er gjort-
blir jeg ikke kvitt tvilen.
Vi vet lite om hvem de er, og hva slags karakter de har.
Addam av Hull er iallfall en du kjenner.
Han er skipsbygger i min tjeneste, og det sies at han er redelig.
Jeg har hatt lite med ham å gjøre.
Dessverre.
Men dyrene har blitt krevd. Du har nå en stor fordel.
Du må slå til raskt, mens prins- regenten vurderer sitt neste trekk.
Jeg håpte at min fordel lå i avskrekkelse.
Vhagar har alltid vært vår fremste trussel. Nå er hun slått.
Vhagar er ikke hans eneste drage.
Lillebroren er uerfaren og i Oldtown. Og hans drage er yngre enn Vermax.
Men uansett en drage. Og du glemmer en annen.
Helaena?
- Hun rir ikke. Hun liker det ikke. - Hun kan bli nødt. Og hennes drage...
Dreamfyre, klekket da Erobreren var konge.
Hun er formidabel. Men Helaena er ingen kriger.
Aemond anså seg som uovervinnelig. Nå vet han at han ikke er det.
Han vil være sint, desperat.
Han gir seg ikke med å brenne Sharp Point og lar seg ikke avfeie.
Det er sant.
Gid det ikke var det.
Hvordan går det med "Sea Snake"?
Bedre enn som ny.
Vi drar til blokaden i morgen.
La fienden akte seg, om det er Lannister eller Greyjoy.
Men skipet mitt heter ikke lenger "Sea Snake".
Hun var et bevis på min egen storhet. Jeg har gitt henne et nytt navn.
"Dronningen-som-aldri-var."
Corlys.
Jeg takker deg.
Det jeg gjør nå, gjør jeg for henne.
Deres Nåde, du er klar. Du har seks drager under ditt banner.
Mine skip seiler på din kommando, og mine menn tjener deg.
Men Lannisterne marsjerer, så vel som Hightowerne fra Oldtown.
Du må knuse dette beistets hode før det går for lang tid.
Det fins selvsagt enda en aktør, som ikke er kjent.
Deres Nåde. Det virker som sauene våre har blitt solgt.
Vasallene har sendt en svineflokk isteden.
- Drager spiser vel gris? - Caraxes foretrekker det.
- Hvordan går mønstringen? - Vi er klare om to dager.
- Se til grisene. - Skal bli, Deres Nåde.
Deres Nåde? Ser Alfred Broome vil snakke med deg.
Interessant.
Dronningen sendte meg for å sjekke dine bevegelser og intensjoner.
Du kom tidsnok til å se min nye hær, Broome.
- Hva syns du om den? - Den er veldig stor.
Lannister nøler. Jeg vil marsjere mot King's Landing før han kan ta meg.
Får jeg snakke med deg på tomannshånd, Deres Nåde?
- Jeg vil være ærlig med deg. - Jeg venter intet mindre.
Jeg var tro mot kongen, broren din.
Jeg svor lojalitet til Rhaenyra, hans arving.
Jeg vil aldri tjene tronranerne eller jyplingene i Oldtown.
Men det er kamper å utkjempe, og i tider som dette...
Hørte du noe?
Dette stedet gjør deg gal.
Mens du har samlet en hær, har Rhaenyra nølt.
Sett bort fra vår vurdering og tatt en kurs jeg anser som uvøren.
Rhaenyra velger sin egen kurs, på godt og vondt.
Men du kan lede menn.
Hvis du erklærer deg selv... vil lordene følge deg.
Jeg anså aldri deg som en sviker, ser Alfred.
Rhaenyras intensjoner er gode.
Men det vi trenger nå...
...er en konge.
Pretendenten sendte visst båter for å hente de blant folket-
som mente de har en dråpe Targaryen-blod.
Humbug og lureri.
Kujoner, alle sammen. Sett en stopper for galskapen.
Ikke slipp noe fartøy inn eller ut av havna uten inspeksjon.
Det vil hindre fiskerne. Folket er avhengige av dem for mat.
De vil ikke trenge mat om de blir drept av fienden.
Vi må alle ofre noe.
- Hvorfor hater alle oss? - De er misfornøyde.
Og misfornøyde folk søker noen å hate.
- Vi beordret ikke blokaden. - Nei.
Men vi er kronen, så de forventer at vi bryter den.
Drikk dette.
Jeg var lykkeligere før jeg ble dronning.
Hva syns du om å forlate dette stedet?
Hvor skulle jeg dra?
- Prinsregenten, Deres Nåde. - Helaena, der er du. Mor.
Jeg skulle til å legge meg.
- Kronen trenger din tjeneste. - Nå?
Pretendenten har skaffet nye ryttere, og vi må gjøre likeså.
- Du må fly Dreamfyre i kamp. - Aemond.
- Jeg vil ikke kjempe. - Ønsker kommer i andre rekke nå.
Etter det som er nødvendig for å beholde tronen.
Jeg vil ikke brenne noen.
Det er ikke et spørsmål. De har besudlet vår fødselsrett!
Gjort lavættede til drageherrer! Det er en synd og må straffes!
- Søsteren din er ennå dronning. - Som du var.
Du ser nå følgen av din svakhet. Vi er i større fare i dag enn i går!
Brant du Sharp Point grunnet fare? Eller raseri over å bli ydmyket?
Du vil regjere, men påfører folket lidelse og død når du ydmykes.
For da føler du deg sterk. Nå vil du ødelegge din søster.
Den mildeste av oss, som bør beskyttes.
- Hun må beskytte seg selv. - Hva om hun blir traumatisert?
Det er ikke vårt styre som er truet, men våre liv.
- Vil du ikke seire? - Ikke sånn.
Ikke sånn!
- Deres Nåde. - Stormester.
Jeg må igjen be om din assistanse.
Jeg trenger fri passasje. Og din diskresjon.
Tenker du overhodet ikke på eden din...
...øverstkommanderende?
Jeg tenker ikke på annet, mylord.
En oppassers sønn fra Dorne knuller dronningen av De sju kongeriker.
Tidligere dronning. Hun har ikke brutt noen ed.
- Jeg kan sende deg til Muren. - Det kan du.
Sverte Hightower-navnet i en generasjon.
- Kongens mor og hånd. - Hun er søsteren min.
Hun reddet livet mitt.
To ganger. En gang fra bøddelens øks, og en gang fra meg selv.
Siden da har hun vært ledestjernen min.
Ikke tro at jeg ikke føler skam, ser.
Begjæret etter kvinner har brakt meg sorg etter sorg.
Så motstå det.
Gid det var så enkelt.
Dine brødre i kongsvakten klarer det.
Gjør de?
Kanskje det.
Eller kanskje alle menn er fordervet.
Og sann ære er en dis... som forsvinner om morgenen.
- Det er en dyster filosofi. - Jeg har ingen filosofi.
Eller filosofien min var dette.
Å beskytte de rettskafne og straffe resten.
Men nå...
Du så det jeg så.
Dragene danser, og mennesker er som støv under føttene deres.
Alle våre gode tanker og bestrebelser er ubetydelige.
Vi marsjerer nå mot vår tilintetgjørelse.
Å dø blir en slags befrielse.
Syns du ikke?
Lohar! Lohar! Lohar!
Du har imponert meg, lord Tyman.
King's Landing har sendt en tapper ambassadør.
Jeg håper... du vil bevitne ambassadørens verdi-
ved å gå med på hans beskjedne bønn.
Jeg vil absolutt vurdere den.
Etter middag.
- Har du noensinne spist fienden din? - Hva?
Det har jeg ikke og vil jeg ikke.
Så du avviser mitt hus' gjestfrihet?
En spøk, mylord.
Hva tror du om meg?
En spøk!
Kom.
Det passer seg ikke for en prins å furte.
- Jeg furter ikke. - Hva vil du kalle det, da?
- Jeg leser. - Mens moren din venter?
Du er sint.
- Er ikke du? - Jeg ser ikke hva det hjelper.
De er en hån mot oss.
Mot det som gjør oss til Targaryener. Om enhver slamp kan ri en drage...
Det gjør ikke meg til enhver. Eller deg.
- Du vet hva jeg er. - Det blåser jeg i.
Du er kronprinsen, sønnen til den rettmessige dronningen.
Og her sutrer du fordi du tror at uten dragen-
eller symbolet på din stilling, er du ingenting.
Tror du at du er den første arvingen som ikke er avlet av sin adelige far?
Sånn er verden, Jace. Ved å avsky det nedvurderer du kun deg selv.
Lett nok å si. Jeg har hørt tiskingen hele livet.
Så vis dem at du er verdig. Reis deg og ta din plass ved din mors side.
Ja, kom nå, mine pene menn Ta pungen med i land
For dere skal seile lenge nå før dere får no' mer
Så gni inn masten og reis den opp
Mellom vinden og vannet Hev meg, menn, og hev igjen
Salutter kapteinens datter
Bra, lord Tyrod!
En bra sang, godt levert!
Det er Tyland.
Du har vist deg svært forekommende. Og dyktigere enn du ser ut til.
Jeg vil gjerne seile med deg.
Og kapteinene mine med meg.
Til Gullet i morgen tidlig!
Og la Sea Snake angre på den dagen vi møtes igjen.
Kongen min vil bli fornøyd. Skål for vennskap!
Det er sent.
Før du går...
...lord Tyland.
Du er en pen mann, og du har bevist din verdi-
og virilitet.
Jeg vil ha dine barn.
Du...
- Du vil at jeg skal... - Ja.
Jeg vil at du skal knulle konene mine.
Hvor mange koner har du?
Og mer vin her!
Dragetemming gjør en tørst.
Og mer av disse fuglene.
En skål.
For våre nye ryttere.
Dere tre er ikke av adelig byrd-
men dere har gjort noe ingen har drømt om før.
Jeg har betrodd dere en makt bare få har hatt.
Jeg maner dere til å vise den troskap og respekt.
Tjen meg godt, og jeg slår dere til riddere av riket.
Hæ? Hva syns dere om det, gutter? Vi blir riddere.
- På en, to, tre. - Vi skal ikke svikte deg, dronning.
Hva må vi gjøre?
Jeg trodde at deres blotte eksistens ville stanse fienden.
Men lord Corlys har rett. Vi må slå til mens vi har overtaket-
og avslutte krigen. Bli kjent med dragene og kommandoene.
Dere skal fly om to dager.
Høyborgene til tronraneren, Oldtown og Lannisport-
og deres hærer må alle bli beseiret.
Alene, uten allierte, blir han nødt til å kapitulere.
- Vil du at vi skal drepe uskyldige? - Og så mange?
Det er tøft. Men uunngåelig.
Vi må knekke fiendens vilje, ellers vil flere dø i en endeløs strid.
Hva med Vhagar?
Hun er skremmende.
Men hun er én drage. Prinsregenten kan ikke ta oss alle.
Jeg tar meg av ham selv. Silverwing er iherdig.
Vi er ikke redde for noe.
- Selv om du er det. - Vi får tidsnok se hvem som er feig.
Mer av disse fuglene, sa jeg!
En ridder oppfører seg sømmelig ved dronningens bord.
Best å gjøre meg til ridder, da.
Du glemmer deg...
...venn.
Sans for humor ville gagnet dere alle.
Det kom en beskjed fra Harrenhal, Deres Nåde.
Daemon?
Slottsforvalteren, ser Simon Strong. Daemon har samlet en hær.
Men ser Simon frykter forræderi.
Det vil jeg ikke tillate.
Addam.
Følg meg.
Takk.
Fugler.
Sover du aldri, heks?
Jeg skal til gudeskogen.
Da du kom hit, var du en knyttet neve.
Du ville bøye verden etter din vilje.
Men du har oppdaget, tror jeg, at verden ikke lar seg styre.
Det fins forvarsler her for dem som søker dem.
- Fnyser du ikke? - Jeg føler ikke lenger for det.
Det gleder meg å høre.
Ønsker du da å vite hva som er gitt deg?
Hele livet har du prøvd å styre din egen skjebne.
Men i dag er du klar.
Alt er en historie.
Og du er bare en del av den.
Du vet hva din del er.
Du vet hva du må gjøre.
Søster.
Vi er av samme blod, du og jeg.
Jeg vet at du ikke ønsker noen vondt.
Men i en tid som denne... Når rikets beste avhenger av oss...
Moren vår er ingen dragerytter.
Hun forstår ikke at du og jeg har et kall å følge.
Bli med meg.
Til Harrenhal.
Vi knuser Daemon og hæren hans.
La fienden se at vi besvarer grusomhet med grusomhet.
Og om jeg nekter?
Brenner du meg slik som Aegon?
- Det er løgn. - Jeg så det.
Du brente ham og lot ham falle.
Det du sier, er forræderi.
Aegon blir konge igjen.
Han har til gode å se seier.
Han sitter på en tretrone.
Og du...
Du er død.
Du sank ned i Gods Eye og ble aldri mer sett.
Jeg kunne få deg drept.
Det vil ikke endre på noe.
Jeg er slottsforvalteren, Simon Strong, Deres Nåde. Vel møtt.
Velkommen til Harrenhal, dronning. Jeg trodde ikke du kom selv.
Beskjeden din uroet meg.
Jeg hadde grunn til bekymring. Kom og se selv.
Jeg ventet deg ikke.
Det virker som mangel på fremsyn.
- Jeg ser at du har gjort det bra her. - De er edsvorne til meg.
Og ikke et øyeblikk for tidlig.
Og hvem er du edsvoren til?
Verden er ikke som vi trodde den var.
Denne krigen er bare begynnelsen.
Vinteren kommer-
med mørke og undergang.
- Du høres ut som far. - Jeg så det.
Jeg så at vi ikke kan stå imot det.
Men på et eller annet vis...
...må vi det.
Rikets eneste håp...
...er en leder som kan forene det, og broren min valgte...
...deg.
Du er den sanne dronningen, Rhaenyra.
Den første av sitt navn.
Beskytter av riket.
Jeg er ment til å tjene deg, og alle disse med meg-
til døden eller slutten på vår historie.
Forlat meg igjen... på eget ansvar.
Det kan jeg ikke.
Jeg har prøvd.
Dronning.
For hver av oss som faller... ett hundre av dem!
Ikke vis noen nåde!
Vi kjemper for vår dronning!
Krig!
Hal i og dra!
Du sendte bud på meg, lord hånd.
Måkene flyr lavt i dag. Det blir væromslag.
Ikke før senere, men jeg gjør klar stormseila.
Vi skal til blokaden og havner nok i fare før eller senere.
Jeg vil dra ut på god fot med overstyrmannen min.
- Har jeg forsømt pliktene mine? - Du har gjort det du skal og mer.
Men du er brysk...
...taus, og mennene syns du er fjern.
Du kan ikke lede uten å inspirere.
Jeg har aldri bedt om å lede, det vet du godt.
Du har fått en stilling som alle her streber etter.
Tilgi meg, mylord. Jeg skal prøve å forbedre meg.
Jeg prøver å hjelpe deg.
Vil du hjelpe meg?
Er dette det du tilbyr etter alle år? En påminnelse om å være takknemlig?
Jeg mener ikke å fornærme.
Du kan gå.
Vet du hvordan det var for oss?
Å vokse opp farløse.
Å bli hånet som uekte. Aldri sikre på å få mat.
Vet du hva sult gjør med en gutt?
Hva sorg gjør?
- Eller skam? - Du kan gå.
Jeg solgte fisk på markedet fra den kalde morgen til solnedgang.
Sparte penger til vinteren.
Og jeg så mannen som skapte meg, gå forbi med sin sønn og arving-
med pels om skuldrene.
Han valgte søtsaker de skulle spise etter aftens ved peisen.
Nå er den gutten død. Og søsteren hans før ham.
Og arvingen som tok hans plass. Og nå, nå husker du at jeg lever.
Nå ønsker du å spre smulene av din gunst.
Jeg er en hederlig mann og vil tjene deg fordi jeg må.
Men om det er like greit-
sier jeg nei til ethvert tilbud om hjelp.
Hvis jeg overlever krigen, vil jeg fortsette som jeg begynte.
Alene.
Du har gjort det ingen andre ville drømt om, og du har blitt belønnet.
Gudene står deg bi.
De legger det som trengs for å seire, i dine hender.
Men for å kreve seieren må jeg angripe.
Og ved å angripe dømmer jeg tusener til døden.
Jeg tror ikke far hadde ønsket dette.
Han ga deg ikke noe valg.
Vær sterk. Du vet at du er berettiget.
Du må ikke la riket tilfalle de som bryr seg mer om makt enn fred.
Du må seire.
Og hvem betaler prisen?
Kom inn.
Beklager, Deres Nåde.
Jeg måtte treffe deg.
Hvem vet dette?
Kun livvakten min. Han la sverdet ved porten.
Jeg tror jeg har... tatt feil.
I hva?
Jeg ble oppdratt til å tro at det fins en orden i ting.
At det var trygghet i å følge veien som lå foran oss.
Jeg mislikte deg fordi du brød deg så lite om det.
Fordi du visste hva du ville. Jeg visste ikke hva jeg ville.
Jeg visste bare hva som var ventet av meg.
- Hvorfor kom du hit? - Fordi jeg havnet på ville veier.
Eller heller ble sendt dit.
Alle jeg satte min lit til: min mann, min far, min elsker, min sønn...
Den ærbare dronningen tilsmusser seg med en elsker.
Ikke døm meg for noe du selv har gjort.
Din far døde. Jeg fant trøst i en annen.
- Jeg har også lyster. - Men du gjorde dyd til ditt symbol.
Og jeg klamret meg til det i trass mot deg, som foraktet det sånn.
Jeg har vært alene i det siste.
Jeg spaserte utenfor byens murer og følte en tung bør falle av meg.
- Så fint for deg. - Jeg tenkte, for første gang...
...hva jeg ville valgt uten plikten jeg satte foran alt.
Skal du styrte sønnen din og regjere alene?
Nei, jeg ønsker ikke å regjere, men å leve.
Å bli fri fra den endeløse konspireringen og strebingen.
Kronen vil søke krig og seier uansett pris...
Men jeg...
Jeg ville tatt med datteren min og barnet hennes og forlatt alt.
Det er for sent, Alicent.
Du sa det selv. Blod har blitt utgytt. Byer er brent.
Hærer marsjerer, og du vil toe dine hender for det du startet.
Så hovmodig. Som om du ikke ville blitt utfordret uansett.
- Skapte ikke du situasjonen? - Jeg trodde din far ønsket det sånn.
Dra, da.
- Forlat oss, som du sa. - Utrolig.
Vandre i villmarken. Hva har det med meg å gjøre?
Kom du hit i troen på å bli frikjent?
Han sluttet aldri å elske moren din.
Han var veldig glad i meg og jeg i ham, men...
Hun var det som holdt ham oppe.
Selv etter at han mistet henne-
var det kjærligheten til henne som avgjorde valget av arving.
Likevel trodde du at han vaklet mot slutten.
Hvorfor kom du hit?
Aemond vil snart fly til Cole i Riverlands.
Når han er borte, vil Helaena som dronning ha kronens makt.
Kom til King's Landing da, så får jeg vaktene til å overgi seg.
Vi åpner portene. Det blir ingen blodsutgytelse.
Du kommer inn som en erobrer.
Du stiller allerede sterkest.
Når du inntar tronen... må den meningsløse krigen ta slutt.
Akkurat.
Hva med Aegon?
Han er ødelagt til det ugjenkjennelige.
Han ligger i mørket, i smerte og redsel.
Han har mange feil, men...
Han lytter til sin mor. Jeg tror jeg kan få ham til å bøye seg...
Nei! Du forsvarer ham fortsatt.
Du tror du kan få alt du vil ha uten å betale en for høy pris.
- En pris jeg må betale. - Jeg ønsker å rette opp i ting.
Om jeg skal innta tronen, må jeg gjøre slutt på motstanden.
Jeg må ta Aegons hode og gjøre det i alles påsyn. Det vet du.
Hvor mye du enn prøver å unngå det, vet du det.
Velg.
Trekker du deg fra det du kom for å gjøre, eller vil du fullføre det...
...og gjøre ditt offer?
En sønn for en sønn.
Du har forandret deg.
La oss bli ferdige med dette. Vær så snill.
Og hva gjør jeg med deg nå?
Du lar meg gå for å gjøre det jeg lovte.
Og du flyr til Red Keep om tre dager og inntar tronen.
Eller så tar du meg for en løgner.
Jeg har verken våpen eller rustning. Livet mitt er satt i pant.
Jeg søker nåde hos en venn som en gang var glad i meg.
Historien vil skildre deg som skurk.
En kald dronning.
- Grisk etter makt og så beseiret. - La dem tro det de vil.
Jeg er endelig meg selv.
Uten større ambisjon enn å gå der jeg vil og puste i frisk luft.
Å dø stille og ubemerket.
Og være fri.
- Du snakker som fra en fjern drøm. - Bli med meg.
Min rolle er her, om jeg vil eller ei.
Den var bestemt for meg for lenge siden.
Dra.
Norske tekster: Monica Moltubakk