Коя беше за мен Сара Монтиел?
Всичко.
Тя е всичко. - Певица!
Актриса! - Сара!
Единствената Сара!
Прекрасна! - Най-прекрасната!
Сара Монтиел! - Най-върховната Монтиел!
Тя е като Жената чудо, супергероиня, богиня!
Сара беше първата ни международна суперзвезда.
Хайде, дий! Дий!
Тя беше икона със съвършено лице.
Много изпреварила времето си.
Наистина огнена. Забавна.
В Германия ме коронясаха за кралица на хомосексуалните.
Сара е първият изобщо секссимвол в Испания.
Бях на седем. Тя напълно промени живота ми.
Тя излъчваше чувственост, невъздържаност,
еротика.
Тя беше единствената по рода си Сара Монтиел.
Беше си инфлуенсър за епохата.
Още преди социалните мрежи.
Тя първа измисли филтрите.
Слагаме чорапогащник отпред на камерата,
за да не се виждат бръчките.
Не я разбирахме. Беше изпреварила времето си.
Беше пионер на свободата.
Можеше да се свърже с всекиго.
За мен тя беше една от първите феминистки, без да го осъзнава.
Тогава не беше лесно да си жена
и да си свободна.
Чудесна. Просто прекрасна!
Антония, не мърдай. Стой така.
Усмихни се малко. - Няма да се смея.
Не, не мърдай.
Винаги е била Антония. Винаги.
Тяхната връзка беше уникална. Дадоха си всичко един на друг.
Вратата на къщата й винаги беше отворена за всичките й приятели,
дори за лицемерните.
Тя се разплака като дете и ме прегърна.
Знаеше, че ще е загубена за дълго време.
Тя имаше втори, трети и четвърти живот,
и именно това според мен превръщаше звездите в звезди.
Ако се чувстваш зле, просто се "Сара"-тизирай
и всичко ще е супер.
От добро сърце направи всичко тя,
но получи в отговор злина.
От завист си умират, но така и не разбират,
какъв живот си е това.
Защото всички правила, и преди, и сега,
ги определя тя.
Защото и преди, и сега тя си остава
Супер Сара!
Защото и преди, и сега тя си остава
Супер Сара!
ЕПИЗОД 1 "ПЪРЖЕНИТЕ ЯЙЦА"
Сара, какво е усещането да си била жива легенда
и прекрасна жена,
а после да станеш лъжлив бизон...
Не, не, не! - Напротив, лъжкиня е!
Последните години на Сара Монтиел бяха много тъжни.
Много тъжни. Най-вече за самата нея.
Сара имаше куража да излезе навън без грим.
Не се плашете!
Не носи прозрачни дрехи, имаш паласки!
Ако се видят през дрехата, изглежда ужасно!
С настъпването на 2000 г. медиите спряха да бъдат толкова мили
и станаха откровено агресивни.
Всичкото уважение към нея напълно се изпари.
Най-добре да се заключи у тях, че да не се прави за смях
по нощните клубове.
На сватбата перуката й беше като с велкро.
Трябва тя сама да уважава себе си.
Те я обиждаха не само заради пола й,
но и заради възрастта й.
Не разбираш ли, че хората те гледат по друг начин?
Епитафията на една звезда при смъртта й.
Вече е вкочанена.
Злобата към тази легенда,
толкова важна в нашата култура,
беше неприятна и непропорционална.
За какво става дума? Да сринем нечие самочувствие
или за психичното здраве?
Ако тази жена беше лабилна, досега да сме я съсипали.
Това истина ли е? - Яд ме е, че не тропнах по масата
и не казах: "Достатъчно!"
Плаках много.
Но не го показах.
Не е посегнала на никого.
Животът си е неин. Да прави каквото иска.
Какво се очаква от една легенда, когато вече остарява?
Просто да изчезне ли?
Испания е такава държава,
в която удоволствието от разрушението съществува
и се практикува.
Сара се е побъркала!
Направо си е загубила ума!
Така младото поколение видя едно изкривено изображение на Сара,
което нямаше нищо общо
със старата Сара Монтиел.
Аз не съм никоя.
Аз съм Сара Монтиел.
Изведох Испания на картата на света.
Филмите ми не се гледат само във Валядолид или Паленсия,
а се излъчват по целия свят!
Ах...
Сякаш вчера бях на 15 години,
а днес съм на 16!
Огледалото не лъже!
Можеш да подкупиш свещеник, рефер
или пък политик,
но не и огледалото.
То винаги казва истината.
А малко от нас говорят с него на четири очи.
Току-що пристигнах от отвъд океана!
Идвам си от Холивуд!
Директно от Холивуд!
Не осъзнават, че Сара Монтиел беше първата испанска звезда,
която завладя Холивуд.
САРА МОНТИЕЛ В ХОЛИВУД
Хората в страната разбраха, че тя може да се впише в Холивуд,
в американската мечта, във всичко това.
Тя се поставяше като американска звезда,
на нивото на Елизабет Тейлър.
Постоянно ме наричаха "испанката". "Онази от Испания".
"Сарита от Испания".
Тази, която направи скока към Холивуд не на шега,
е именно Сара.
Тя павира пътя за всички след нея.
Пенелопе Круз,
Бандерас,
Бардем...
Невероятни актьори.
С началото си в Холивуд тя започва да прави филми от световна класа.
САРА МОНТИЕЛ ЩЕ УЧАСТВА ВЪВ "ВЕРАКРУС"
Снимките на "Веракрус" са били феноменални!
Филмът е бил излъчван международно.
Работила е с много големи звезди.
Работила е директно с Гари Купър,
с Бърт Ланкастър...
Купър я наричал на галено "Монтиелито".
Казваше ми: "Монтиелито, ела насам, при мен, при мен!"
Някак я защитаваше, защото тя не знаеше английски.
Научих английски фонетично,
докато снимахме "Веракрус".
Имала една реплика: "Искаш ли да се биеш с мен?",
но в първия дубъл с Гари Купър,
можете да си представите плана, той срещу нея.
Трябваше да е: "Искаш ли да се биеш...",
но му казах: "да се еб..."
"...еш с мен?"
А той отвърна: "Да, разбира се, защо не!"
Сара Монтиел беше първата испанска старлетка.
Нито София Вергара, нито Салма Хайек, нито Дженифър Лопез.
Тя навлиза в толкова пуританска страна като САЩ
а излъчва толкова секс.
Беше си нашата Мерилин.
Мерилин Монро предизвикваше болезнена възхита.
На Сара Монтиел не й беше нужно.
Директно припадаха по нея.
Казал го е самият Джордж Кюкор.
Великият режисьор на актрисите.
Той е режисирал на практика всички велики актриси.
"Трите най-красиви жени на този свят
са Лиз Тейлър, Ава Гарднър и Сара Монтиел."
Да хванеш малко и от фона.
Имаш нещо бяло вдясно около носа.
Крем е.
Просто крем.
Нищо друго.
Казвам се Педро Вийора и през 1998 г. имах честта
да напиша официалната биография на Сара Монтиел.
От почти две години работя с нея,
опознавам я, слушам историите й...
Тя отдавна искаше да напише мемоари.
Книгата описва как Антония Абад става Сара Монтиел.
Пълното име на Сара Монтиел е доста трудно за изговаряне.
Беше...
Мария Антония Алехандра Висента Елпидия Исидора Абад Фернандез.
Корените на Сара Монтиел могат да се проследят до Ла Манча,
в Сиудад Реал, 1920 г.
Беше от Манча, от Кампо де Криптана,
суха земя с много ветрени мелници.
За нея беше важно да покаже как някой, който идва
наистина от пълната нула,
е постигнал успех с много работа.
Тя беше дете с желание за успех,
за бягство от бедността,
да бъде някой важен човек. Това беше мечтата й от малка.
Точно както Скарлет О'Хара, Сара също си обеща
никога повече да не остава гладна.
Иска финансово да е по-добре, да живее по-добре,
да изкачи социалната стълба.
Но над всичко това е желанието още от малка да е голяма звезда.
Когато е на около 5-6 години, се мести
от Кампо де Криптана в Ориуеля.
Аз съм от Ориуеля и слушах от първа ръка
историите за Сара Монтиел.
Преди е било трудно да растеш тук,
ако си бил по-различен от останалите
или си имал някакви артистични наклонности,
неприсъщи за другите хора.
Като малка винаги бях по-различна от останалите,
имах по-различен вкус,
за което много ме малтретираха.
По-късно, вече като тийнейджърка,
историите, които баба ми разказваше като малка,
ме заинтересуваха.
Започнах да чета повече за нея
и да слушам историите по друг начин.
Веднъж минавах по стария мост
и видях една кола като на забавен каданс.
Тя беше на предната седалка.
"Ама наистина ли тази жена
е живяла тук и е стигнала до Холивуд?"
Как го е направила?
Дори и днес настръхвам. Това ми даваше надежда,
че мога да напусна, да бъда себе си.
Тя се е върнала, преживяла е всичко.
За мен беше знак.
От тогава го нося винаги в сърцето си
и беше за мен много силен импулс
да си тръгна.
Ела насам.
Да тръгваме, че вятърът ще издуха всичко.
Всичко ще литне. Перуката ми ще стигне в града.
Всички в Ориуеля я познаваха. Тропаше на вратата
и питаше дали може да изпее една саета от балкона им.
"Да, Антонита, разбира се".
Дадоха й възглавница
и когато мина процесията за Дева Мария,
тя запя.
Вижте я...
Вижте я как идва... Или нещо подобно.
Пяла е религиозните песни "саета" с хор
по време на Святата седмица
и по-важните семейства, които са имали радио,
са можели да я чуят по него.
За нея нямаше как да не стане артистка.
Ако нашите не позволяха, щеше да избяга.
"Не, не, г-н Исидоро,
трябва да представите момичето." А той: "Че къде да я представя?"
Подготвяха я за конкурс, който се провеждаше
в Мадрид, в Ретиро.
Това беше най-известният конкурс, но Боби Деглане,
популярният радиоводещ.
Изпях му: "Брюнетката от моята песен" и взех награда за нея.
Тя беше напълно непозната.
Трябваше само да изпее песента в Ретиро,
но най-известният фотограф, Хиенес, много я хареса
и й направи няколко снимки.
Появиха се на корицата на списание "Семана",
защото беше прекрасна.
Отзвукът от тази корица беше толкова мощен,
че един режисьор реши да й направи прослушване.
Може да се каже, че в този момент се роди Сара Монтиел.
Сега само стой тук и лежи спокойно,
в противен случай животът ти ще бъде в опасност.
Сара Монтиел направи първите си крачки в испанското кино
през 40-те с малки роли.
Ето така работех.
Живеех от ден за ден
и постоянно търсех нови филми. Беше много трудно.
Прави няколко филма с Фернандо Фернан Гомез,
който е важен за нея, защото я учи да се целува на екран.
Не знаех как. Тръгвах така...
И си оставах така, докато не спрем, беше смехотворно.
Насочвал я е как да застане с устните си.
Без Фернандо Фернан Гомез нямаше да имаме целуваща се Сара.
Имаше много дълбока връзка с великия Мигел Миура.
Той беше, без съмнение, сред най-великите писатели на 20. век.
Харесваше по-възрастни мъже от нея,
които да я научат на нещо.
Обичах го платонично.
И не е искал да се жените?
Предполагам да, заради огромната разлика във възрастта.
Сара винаги говореше открито за това как е обичала
този високо интелигентен мъж.
Описваше го фактологично.
Той й помогна да се развие интелектуално и артистично,
както и като човек. С него е открила
какво е любов, както и желание.
Тогава тя е била още непълнолетна,
и връзката им не е била нещо обичайно за 40-те.
Имала е и други връзки, много преди да се омъжи.
Въпреки че е живяла в едно много консервативно общество,
не се е интересувала какво ще кажат хората.
Мразя те още повече,
защото вярваш в Иисус, а аз в Пророка!
Защото ти си дъщерята на Изабел, а аз на крал Загар.
Сара тогава не беше известна в Испания.
Беше второкласна актриса. Никой не знаеше Сара Монтиел.
Кръвта ми е синя като твоята. - Млъкни!
Ядосвала се, че не получава признание.
Била е много млада, но пък и много амбициозна.
Искаше да ме убие!
Тъй като в Испания е практически неизвестна,
Мигел Миура предлага да се пробва в чужбина.
"Да остана и да съм поддържаща актриса?"
"Антония, това място е твърде малко за теб."
МЕКСИКО
Мексиканската филмова индустрия е била най-добрата тогава
сред испаноезичните.
Пак е имало система със звезди като в Холивуд,
но в мексикански стил с тези силни, талантливи жени.
Пристига в Мексико като млада испанска звезда.
Каквато всъщност тя не е в Испания.
Обаче бързо успява да спечели публиката
и да се превърне в номер едно.
Аз съм от Мексико
и Сара Монтиел беше наистина важна личност там.
Работи с най-големите актьори там,
с много добри директори и пее в повечето филми.
Мисля, че тогава кариерата й е била най-интересна артистично,
защото пробва различни видове актьорска игра.
Тогава Мексико е рай за испанската интелигенция.
Там са били Бунюел, Леон Фелипе, както и много други изгнаници.
Срещнах невероятни хора.
Невероятни.
Откъде идва това момиче?
Кой я е довел тук?
Как така тъкмо е пристигнала, а вече е свикнала?
Посещавала е кафене "Париж", в което са се срещали
испанските интелектуалци.
Започват слуховете, че е шпионка.
Шпионка за Франсиско Франко.
Запознава се с Леон Фелипе, както и с много други.
Среща дори и Хуан Плаза.
Щях да се омъжа за секретаря на испанската комунистическата партия.
Той бил от Мурсия, но е изгнаник в Мексико.
Била много турбулентна връзка, защото Хуан Плаза полудява по нея.
Има сведения от тогава, че е била една токсична връзка.
Беше наистина интензивна връзка.
Една наистина бурна любов.
Някои нейни думи за него не мога да ги повторя.
Нещо се е случило, което не й е харесало,
и решила да се разделят окончателно, не за кратко.
Но има и нещо друго. Изглежда е родила дъщеря от него.
Мъртвородена, два месеца преждевременно.
Била е жена с много силна душа.
Мисля, че винаги е била силна. Родила се е такава.
Или го имаш, или не.
Много добре знаеше на какъв етап се намира.
Нейната професионална кариера
я превърна в нещо специално.
Животът й е пълен с легенди.
Например как стига до Холивуд с "Канелена кожа".
Това е история за бедно кубинско момиче,
чието лице като малка е наядено
от плъхове.
Някои казват, че заради този филм я забелязват от "Уорнър".
Други казват, че покрай филма я забелязва дъщерята на Гари Купър
и тя я предлага за ролята във "Веракрус".
Сара се превръща в идол в Мексико.
В идол!
Очевидно, логичната стъпка е да иде в Холивуд.
Той се храни от нуждите, таланта и красотата на хората.
ХОЛИВУД
Връзката й с Антъни Ман започва професионално.
Минах няколко прослушвания за филма "Серенада".
Много го харесвах като режисьор. Бях му голяма фенка.
Той е един от най-добрите режисьори в историята на киното.
Някои от уестърните му ти спираха дъха.
Антъни Ман не е успял
да устои на красотата и на личността й.
Вече беше възрастен, развеждаше се с жена си.
Имахме афера малко над година,
защото се оженихме през 1957 г.
Не е било обичайно една испанка да се омъжи
за някого от Холивуд.
Той беше с 29 години по-голям, но беше един от най-чудесните мъже,
които някога съм срещала.
Къде е домът на Сара Монтиел в Холивуд?
Ами на една улица, недалеч от Одри Хепбърн, Джоан Колинс...
Всички са живели на една улица.
Съпругът ми ме извика: "Антония, скъпа, ела насам!".
"Запознай се с Грета Гарбо!"
Почти припаднах от страх.
Запознала се е с всички, с Джеймс Дийн,
с Елизабет Тейлър и Джоан Фонтейн.
Познавала е всички звезди на Холивуд.
В мемоарите си слага снимка с Алфред Хичкок
и я надписва:
"С Алфред Хичкок, мой фен".
Просто умопомрачително!
Случи ми се нещо много забавно с Марлон Брандо в Холивуд.
Не можем да говорим за Сара в Холивуд,
без да споменем пържените яйца за Брандо.
Помирисвам ги само като си говорим.
Казала му: "Ела на гости и ще ти направя пържени яйца
по рецепта от Ла Манча."
Един ден в 07,00 ч. сутринта идва Маргарет, икономката,
и ми казва: "Мис Монтиел, Марлон Брандо е в кухнята!"
"О, колко хубаво. Как така?", отвърнах аз.
"Да дойде да си хапне яйца!"
И опържих яйчица с хрупкаво ръбче.
И с малко чесън. Станаха просто чудни!
Мисля, че просто си е решил да й отиде на гости заради яйцата.
Опитвала съм яйцата на Сара Монтиел с хрупкаво ръбче,
Просто пържени яйца. Но вкусни.
Имам един въпрос към всички ви.
Виждали ли сте НЛО?
Росалия Данс, актриса. - Не.
Дон Карлос Гарсия Родриго, пилот.
Не, не съм виждал. - Сара? Сара Монтиел.
Виждала съм, но и не съм.
ФАНТАСТИЧНАТА САРИТА
Животът на Сара е като филм.
А ако не беше такъв, сама си го правеше като филм.
С нейните истории можеш наистина да напишеш сериал.
Ето една много важна, с Джеймс Дийн.
Тя е в студиото на "Уорнър Брос"...
"Сара, Сара, новата ми кола тъкмо пристигна!
Хайде да те повозя с нея!"
"Но, Джими, аз още снимам, между дублите съм!"
И продължаваше след една невероятно дълга пауза:
"Същият следобед получих ужасните новини,
че е починал на място при катастрофа с новата си кола..."
МАЛКОТО КОПЕЛЕ
Тя е част от това събитие, смъртта на Джеймс Дийн.
Ако бях в колата, сигурно и аз щях да умра.
ДЖЕЙМС ДИЙН СИ ТЪРСИ СМЪРТТА И СИ Я НАМИРА
Любимата ми е тази, която разказва само Борис Изагире.
Сара, като госпожа Ман, имаше невероятна къща
в Бевърли Хилс, с чудно стълбище.
Един ден чула някаква жена да пее с божествен глас.
В подножието на стълбите стояла една жена и ги миела.
Имала много голям, остър нос и изведнъж Сара я попитала:
"Ей, еврейката, коя е тази песен?"
И тя отвърнала: "Пийпъл."
"Ами ти как се казваш?"
Отговорила: "Барбра. Барбра Стрейзанд."
Тя е била.
Самолетът започва да бръмчи.
Ще излита.
Пистата свършва, появява се морето
и самолетът...
Мисля, че любимите ми истории са тези с летенето.
По някаква причина се фиксираше върху тях.
Разбил се в средата на Карибско море.
Тя успяла да счупи прозореца
и да избяга с плуване през него.
И ги чупят с едно такова... - Но те са много тесни.
Не, не, не, тези си бяха широки.
Никой не смее да противоречи на тази жена,
въпреки че историите звучат невъзможно.
Трябваше да излезем с плуване от самолета, под вода.
Водещата вече е изумена и я пита:
"Но, Сара, как си успяла, като не можеш да плуваш?"
И Сара отговаря подходящо за дива.
Трябваше да се науча, за да оцелея.
Казах си, трябва да изплувам.
Мотивира се сама. Освен маркетолог, Сара Монтиел си е и коуч.
Казала си е да изплува и е изплувала.
Много хора не вярват на тези истории, но аз им вярвам.
Истина са.
Сара Монтиел е на важно събитие във Вашингтон
и изведнъж осъзнава, че на самолета от Вашингтон
на мястото до прозореца до Сара седи госпожа Кенеди.
И самолетът излита.
Има ужасна буря.
Самолетът се клати.
Чувстват се като във филм на ужасите.
По средата на ужасната буря прозорецът до Джаки Кенеди
избухва и се пръска на парчета.
И тя й казала: "Не се тревожи!"
Грабнала чантата си и с нея запушила разбития прозорец.
Моля ви се, пълна измислица!
Що за смелост е имала, и то защото е Супер Сара!
Говоря истината
и нищо друго.
Много неща не си пасват, но това е магията на историите й.
Някои казват, че има много фантазия във всичко това,
Звучи достоверно, защото е истина.
Има и снимки с Алфред Хичкок, с Елизабет Тейлър,
с Дали, с Джеймс Дийн.
Как да го отречеш? Толкова е сложно.
На кого му пука дали са 99 процента истина,
или има щипка фантазия в тях.
Самата Сара е фантазия.
Тя донесе на испанците, които я гледаха, фантазията,
която нямаха вкъщи.
Дали ще искаме доказателства? Това не е ЦРУ!
Това е просто Сара Монтиел!
Въпреки че изглеждаше силна,
дълбоко отвътре всъщност беше ранима.
Мисля, че това също така обяснява фантазията й.
Изградила е черупка около себе си,
за да защити истинската Антония.
До голяма степен измислянето на тези фантазии
е за да защити себе си.
В живота си с Антъни Ман е копняла да бъде майка,
но губи бебето си
и това дълбоко я травмира.
Наранява я много жестоко.
То умря ли? - Мхм.
Паднах по стълбите
и трябваше да го махнат. Умря в мен.
Когато Сара губи бебето си, след като пада по стълбите
в къщата си с Антъни Ман,
това оставя белег у нея. Тя страда много.
Сара е една много интелигентна жена
и винаги знае какво да прави.
Не знам дали го прави умишлено,
но винаги го прави без страх.
Не трябва да гледаш назад, трябва да се движиш напред.
Гледай бъдещето
и се адаптирай към сегашния момент, в който съществуваме...
След пет години, без да стъпи в Испания
получава оферта от Хуан де Ордуня да участва във филм.
"Последната песен купле".
В памет на онези жени,
които някога са ни докосвали
с песента купле...
Антъни Ман й казва, че ще е катастрофа.
Че няма пари във филма.
Смятал е филма и стила на пеене, купле, за старомодни.
Знаеше ли, че ще пея тук? - Не.
Дойдохме случайно.
"Ами аз знам, че съм у дома. Тук е по-бедно и малко,
но ще се адаптирам."
"Добре, Хуан, но искам да пея."
Каза, че ще е трудно да има песен,
но сценарият е писан за мен.
Не искаха да пее, не вярваха на певческите й умения.
Но изведнъж получава спешно обаждане.
Какво искате?
"Скъпа, ела веднага в студиото, защото ще записваш
песните за филма.
Тонрежисьорът иска повече пари и не идва.
Веднага се изстрелях,
за да пея, както и исках.
Започва и моли маестрото да понижи песента с полутон.
"Ще я понижиш ли? Не искам да пея толкова високо."
Тъкмо е купонясвала с Лола Флорес
и гласът й не е бил във форма.
Но ако слезели още, щели да паднат под пианото.
Тогава ще пея под пианото! - Какъв дух!
Дайте ми правилния тон!
Тогава тези песни се пееха с дълбок, дрезгав глас.
А тя идва и налага
чувствения глас.
Пушенето е едно
велико удоволствие...
Чувствено...
Пушейки, очаквам мъжа, що аз обичам...
Милиони преди са пели тази песен.
Тя е символ на чувственост.
Тази чувственост, тази игра бяха невиждани тук преди.
Много по-впечатляващо е да чуеш Сара Монтиел
да пее така, отколкото крясъците на Марая Кери.
Този начин на пеене не е бил виждан за правилен
за една жена.
Сара намери мястото си и знаеше да го отстоява.
Майка ми й беше голям фен и казваше,
че Сара пее така, защото няма глас.
Не, Сара пее така, защото има характер.
...желание усещам аз, щом видя твоите очи,
жадни за екстаз...
Тя заснема този филм с идеята, че е велик филм
и ще възроди кариерата и в Холивуд.
Никой не можеше да го предвиди. Дори и тя.
Завърших филма и отпътувах за Лос Анджелис, където живеех.
Премиерата на филма беше на 6 май 1957 г.
Тогава ми изпратиха телеграма от тук, от Испания.
"Сара, случило се е нещо изумително, ела веднага."
Казват й как има дълги, дълги опашки от хора.
Хората, които вече бяха гледали филма следобед,
се редяха и вечерта.
Билетите изчезваха.
Като на концерт на Мадона.
САРА МОНТИЕЛ С ТОПЛО ПОСРЕЩАНЕ
Свършваха веднага на "Гран Виа" и площад "Каяо".
Беше може би най-големият бум в историята на испанското кино.
Накара страната да застине.
По "Гран Виа" чупеха витрините и това още допринесе
за популярността на филма.
И ето така бе формиран хаосът, безредицата,
успехът, целта, бумът на "Последната песен купле".
Мога ли да го изживея пак? - Не, Мария.
Твърде късно е. - Живееш сред артисти, Хуан,
но не чувстваш като тях.
Нас трябва да ни подклаждат като огън.
Тя разбра колко далеч може да стигне в Холивуд.
Можеше да играе испанка, индийка,
но да играе все такива беше трудно.
Не иска цял живот да играе стереотипи, а това и предлагат.
Мисля, че именно този филм я мотивира да се върне в Испания
за кратко и да остави Холивуд,
защото мисля, че й е липсвала родината.
...купи това букетче от мен,
купи това букетче от мен
и го носи
в ревера си...
Успехът на филма е бил неочакван,
но "Продавачката на теменужки" е като потвърждение.
Тя е новата световна звезда.
Можеха да говорят каквото си поискат.
Това е големият пробив на Сара.
Готов съм на всичко, за да не те загубя пак.
Тя имаше незаконни афери, осезаема чувственост,
и най-вече караше елита да изглежда особено зле.
Как идва тук с тази жена?
Изглежда като прислужница!
С "Продавачката" станах още по-известна,
защото тя до стигна до всеки край на света, да.
Този филм я направи известна извън Испания.
Беше успешен на места, които не бяха изобщо обичайни
за испанското кино.
Беше номер едно по бокс офис в Испания, Германия
Мексико, Аржентина и по целия свят.
Беше голяма сензация.
Става най-високо платената актриса в Испания
и една от най-високо платените в света.
Сара Монтиел сред събирачи на автографи.
Сара Монтиел беше
национален паметник.
Филмовата звезда Сарита Монтиел позира пред Академията в Мадрид.
Сара Монтиел имаше злата участ голяма част от испанците,
тя дори повече от мен, да изживеят повечето си живот
в диктатура.
Не можете да си представите сивата Испания.
Толкова тъжна страна.
Всичко беше толкова скромно, толкова консервативно
и изведнъж идва тя, разпростира нейната еротика пар екселанс.
Истинска победа въпреки всичко.
Сара показа,
че у Испания има радост,
има блясък и цвят.
Тя беше изпреварила времето си.
Сара беше голямото предизвестие,
че светът се променяше.
Тя беше съвсем наясно с важността си в страната,
която й бе писано да промени.
"В този свят
съм безспорна кралица, а в Холивуд няма да бъда"
Изведнъж тя осъзнава, че е индустрия,
свой собствен жанр, на име Сара Монтиел
и е върхът в тази индустрия в Испания за векове напред.
Историята е Сара Монтиел.
Нейните песни, нейната пикантност, маниерите й.
Тя беше прототипът на героини, които изискваха характер,
за да ги изиграеш.
Все жени на ръба на стереотипа за "фаталната жена".
Кои харесваме? Онези праведните ли?
Не, другите!
Двойно!
Беше смесица от мелодрама, лудост и малко сюрреализъм.
Изведнъж изнасилват монахиня и тя вече няма друг избор,
и става проститутка.
Прескачахме от едно в друго и беше фантастично.
Близките планове на Сара са легендарни.
Като музикални клипове.
Бяха ето така.
Малко хора можеха така.
Тя разбиваше четвъртата стена, гледаше в камерата.
Нещо напълно уникално в историята на киното.
Разбира се, в нейните филми тя постоянно
пее много и страда много.
Това е жанрът на Сара Монтиел.
Аз съм Сара Монтиел.
И да не ви харесва, си остава така.
Филмите на Сара бяха успешни, на първо място
заради финансовия си успех, спечелените пари,
но най-вече заради политическия контекст тогава,
тъй като режимът на Франко иска да подобри имиджа си
и да покаже, че е отворен донякъде към външния свят.
Често използваха филмите като разменна монета.
Продаваха филмите ми в Русия
и в замяна на Сара Монтиел, доставяха нефт в Испания.
Дори и така, Сара Монтиел си остана почти напълно
една черна овца в обществото в Испания на Франко.
Докато другите се прекланяха, тя стоеше изправена.
Докато другите приемаха радушно моралното за момента,
тя се бунтуваше.
По време на режима на Франко
имаше и такива дни,
в които привикваха актьори, актриси, старлетки, звезди
да играят за партията.
Тя, например, отказваше да участва,
защото поискала да освободят
чичо й от политическия затвор в Картаген,
но Франко казал, че явно си има причина
да е там и тя не отишла на галата.
Но разказа как един път не успяла да се измъкне.
Затова решила да направи нещо доста пакостливо.
Франко поискал песента от "Продавачката"
и тя казала: "Почакайте само!"
Като предвестници на пролетта...
От сцената започнала да раздава виолетки.
И казва на Франко: "Купете си от мен,
Ваше превъзходителство!"
Вземете го,
млади господине...
При което Франко се изправя, за да се пресегне
и да вземе букетчето с виолетки.
Но когато Франко се изправя,
всички в залата също стават с него.
Тя прави нещо, което в Испания тогава не само е немислимо,
ами са и затваряли хора заради това в затвора.
Това беше нейното малко отмъщение.
Тя беше най-свободната жена в тази страна,
от поколение без свобода.
Дори Франко не я озапти.
Дори и той.
Аз съм Луис Фернандо Караско.
Срещнах Сара, когато бях много малък.
Бях най-добрият й приятел, неин брат.
Звънеше ми почти всеки ден.
Знаеше, че съм дискретен.
Че никога няма да кажа...
Дори това в момента е първото ми интервю
по телевизията.
Луис Фернандо Караско се появява в живота на Сара
като малкия брат, който тя никога не е имала.
Сара не можеше да е сама.
Искаше да я придружавам до различни места.
Връзката им беше чисто човешка.
Никога не е искал нищо от нея.
И това е важно, защото е чудесно да имаш някого,
който не очаква нищо
и с когото можеш да плачеш.
Имаше къщи в Мадрид, за които не знаеше никой,
ходеше там за по 10-12 дни.
Ходихме аз, майка й и племенницата й Тони.
През 60-те и 70-те години
имаше огромен професионален успех,
но й беше трудно в личен план.
Често й беше самотно.
При човек като нея, с големи емоционални, майчински нужди,
абортите й се отразиха жестоко.
ЩАСТИЕТО МИ НЕ Е ПЪЛНО БЕЗ ДЕЦА
НЕ МИСЛЯ ДА ОСИНОВЯВАМ, ЗАЩОТО ЩЕ СИ РОДЯ
Виждаше, че има други хора с тежки животи и с деца,
а тя нямаше дете.
САРА МОНТИЕЛ: ИМАХ ДЕТЕ, НО УМРЯ МАЛКО СЛЕД РАЖДАНЕТО
Ужасно е, защото можех да живея, без да имам деца,
но не и ако ги губя.
Не знам дали ме разбирате. Изгубих ги.
В СЛЕДВАЩИЯ ЕПИЗОД
Сара стига до един етап в живота си,
когато търси човек, който знае как да се справи с нея.
Бяха такава двойка, че където и да идеха,
се обръщаха след тях.
Помоли ме да не казвам на никого.
И запазих тайната,
но тя минаваше през ада.
Искам да ти покажа нещо.
Много е хубаво.
Вижте. Мадрид, есента на 1992 г.
Погледни татко. Снимаш ли?
Да. - Но отвори ли го?
Да, да.
Усетих любовта на другите хора към фамилията Монтиел
и съм горд да бъда Зевс Монтиел, син на Сара Монтиел,
изслушайте ме!