Kdo je bila Sara Montiel z mojega vidika?
Bila je vse. -Vsestranska. -Pevka. -Igralka. -Absolutno Sara.
Lepa. -Prelepa. -Sara Montiel. -Absolutno Montiel.
Bila je kot superženska, junakinja in boginja.
Sara je naša prva velika mednarodna zvezda.
Gremo, konjički!
Ikona s popolnim obrazom.
Predana in pred svojim časom. Ognjevita, zabavna.
V Nemčiji so me okronali za kraljico nemških homoseksualcev.
Sara je prvi seks simbol Španije. Bila je erotični mit.
Stara sem bila sedem let. Spremenila mi je življenje.
Bila je čista čutnost, eroticizem in pretiranost.
Bila je Sara Montiel. Edinstvena.
Bila je velika vplivnica v času, ko ni bilo družbenih omrežij.
Bila je znanilka filtra.
Na kamero namestijo nogavice, da prikrijejo gube.
Marsičesa nismo razumeli, ker je bila pred časom.
Imela je pionirski duh svobode in sposobnost, da se poveže z vsemi.
Bila je ena prvih feministk, ne da bi se tega zavedala.
V tistih časih ni bilo lahko biti ženska in svobodna.
Prosto čudovita. -Ne premakni se, Antonia.
Nasmehni se malo. -Ne bom se. -Ne, ne premikaj se.
Vedno je bila Antonia.
Imela sta edinstven odnos.
Dala sta si vse, kar si človeka lahko dasta.
Vrata njenega doma so bila vedno odprta za prijatelje.
Tudi za tiste, ki so jo izdali.
Jokala je kot otrok in me objemala.
Vedela je, da se bo dolgo počutila izgubljeno.
Imela je drugo, tretje in četrto življenje.
Mislim, da prav to zvezde spremeni v zvezde.
Če si žalosten, se samo 'Posari', pa boš odlično.
SUPER SARA
1. DEL JAJCA NA OKO
Saro, kako je biti živa legenda in prelepa ženska,
potem pa postati lažnivka?
Ne, ne ... -Ja, lažnivka je.
Zadnja leta Sare Montiel so bila zelo žalostna.
Zelo žalostna za Saro samo.
Sara si je drznila stopiti v javnost nenaličena. Ne prestrašite se.
Če imaš maščobne obloge, ne nosi prosojnih oblek, ker je obupno.
Po letu 2000 mediji niso bili več prijazni
in so postali morda preveč agresivni.
Izgubili so vse spoštovanje, ki so ga imeli do nje.
Najbolje bi bilo, da se zaklene v hišo
in neha hoditi ven ter se sramotiti pred nočnimi klubi.
Na poroki so ji lasuljo pritrdili z ježkom.
Naj se začne spoštovati.
Do nje niso bili le seksistični, Zasramovali so jo zaradi starosti.
Se res ne zavedaš, da te javnost ne dojema več tako kot včasih?
Primeren epitaf za zvezdo v njeni zadnji fazi.
Predmrliška okorelost.
Takšno grdo ravnanje z legendo in pomembnim likom naše kulture
je bilo neprijetno in pretirano.
Je bilo to uničevanje samozavesti drugih
ali bi govorili o duševnem zdravju?
Ne. Če bi bila ta ženska šibka, bi jo uničili.
Je to res ali ne?
Sram me je, da nisem udarila po mizi in rekla, da je dovolj.
Veliko sem prejokala, pa sem vse zadržala zase.
Nikogar ni ubila, užalila ali zmerjala. Živela je po svoje.
Kako naj bi se v starosti vedla ženska, ki je bila legenda?
Naj kar izgine?
To je Španija,
dežela, kjer ljudje uživajo ob uničevanju stvari.
Sari se je zmešalo. -Način, na katerega počne ...
To je ljudem določene generacije ustvarilo izkrivljeno podobo Sare.
Zadnja leta niso imela nič s tem, kar je bila Sara včasih.
Nisem nihče. Sem Sara Montiel.
Španijo sem predstavila svetu.
Mojih filmov niso predvajali le v Palenciji in Valladolidu.
Gledali so jih po vsem svetu.
Zdi se mi, kot da sem še včeraj imela 15 let. Zdaj jih imam 16.
Ogledalo ne laže. Ministra, sodnika ali politika lahko podkupite.
Ogledalo pa ne. Pokaže to, kar vidi.
Pa redki z njim govorimo iz oči v oči.
Prišla sem iz tujine, naravnost iz Hollywooda.
Ljudje ne smejo pozabiti, da je bila Sara Montiel
prva španska igralka, ki je osvojila Hollywood.
Mnogi v državi so razumeli, da Sara lahko pomeni Hollywood,
ameriške sanje in vse to.
Stopila je med hollywoodske zvezde, ob bok Elizabeth Taylor.
Klicali so me Spaniard, Španka. Sarita it Španije.
Sara je bila tista, ki ji je uspel skok v Hollywood.
Utrla je pot vsem, ki so prišli za njo.
Penelope Cruz, Banderas, Bardem ... Vsi so fantastični igralci.
Od samega začetka je snemala vrhunske filme.
Snemanje filma Vera Cruz je bilo fantastično.
Z ogromno mednarodno distribucijo.
In čudovitimi soigralci.
Delala je z Garyjem Cooperjem in Burtom Lancastrom.
Cooper jo je oboževal in jo klical Montielito.
Govoril je: "Montielito, pridi sem. Z mano, z mano."
Malo jo je ščitil, ker ni govorila angleško.
Angleščine sem se učila fonetično, ko sem snemala film Vera Cruz.
Imela je stavek: "Ali bi se boril z mano?"
Pa je v prvem poskusu pred Garyjem Cooperjem rekla ...
Začela sem: "Bi se boril?"
Potem pa sem rekla: "Ali bi se ..."
"Bi se porival z mano?"
On pa je odgovoril: "Ja, seveda. Zakaj pa ne?"
Prva latinskoameriška bomba je bila Sara Montiel.
Ne Sofia Vergara ne Salma Hayek niti Jennifer Lopez.
V puritanski državi, kot so ZDA, se je nenadoma pojavila ženska,
ki je bila izjemno seksapilna. -Kot naša Marilyn Monroe.
Marilyn Monroe je bila morbidno zapeljiva.
Sari Montiel tega ni bilo treba.
Ko si jo zagledal, si bil navdušen.
George Cukor, veliki režiser Grete Garbo, je rekel ...
Režiral je vse največje igralke v zgodovini.
Tri najlepše ženske na zaslonu in svetu so:
Liz Taylor, Ava Gardner in Sara Montiel.
Na desni strani nosu imaš nekaj belega.
Kremo.
Vsa sem od kreme.
Sem Pedro Villora in imel sem srečo, da so mi leta 1998 naročili,
naj napišem Sarin uradni življenjepis.
Skoraj dve leti sem delal z njo, jo spoznaval in poslušal.
Že dolgo si je želela zapisati spomine.
Govorijo o tem, kako je Antonia Abad postala Sara Montiel.
Pravo ime Sare Montiel je težko izgovoriti v celoti.
Maria Antonia, Alejandra, Vicenta, Elpidia, Isidora Abad Fernández.
Sara Montiel se je rodila v dvajsetih letih v La Manči.
Bila je iz kraja Campo de Criptana, sušnega območja z mlini na veter.
Hotela je pokazati, da lahko nekdo, ki je prišel iz nič,
doseže velik uspeh, ampak z veliko truda.
Hotela je biti uspešna in pobegniti iz revščine
ter v življenju postati nekdo.
O tem je sanjala od malega.
Tako kot Scarlett O'Hara si je govorila, a lepše oblečena:
"Nikoli več ne bom lačna."
Seveda se je hotela povzpeti višje in si izboljšati materialni položaj.
Predvsem pa si je od malih nog želela postati prava zvezda.
Pri njenih šestih letih so se preselili v Orihuelo.
Prihajam od tam in o njej sem poslušala zgodbe iz prve roke.
Tam je bilo težko odraščati, če si bil drugačen
in imel umetniške težnje, ki pri drugih niso bile običajne.
V mladosti sem bila drugačna od drugih.
Imela sem drugačen okus in zato so se spravljali name.
Ko sem odrasla,
so me začele zanimati zgodbe, ki mi jih je pripovedovala babica.
Začela sem brati o njej.
Njene zgodbe sem slišala na drugačen način.
Nekoč sem prečkala star most,
ko je prišel mimo avto, ki je vozil kot v počasnem posnetku.
Sedela je na sopotnikovem sedežu.
Resno? Ta ženska je živela tukaj in se uspela prebiti v Hollywood?
Kako ji je to uspelo?
Še vedno se mi naježi koža, ker je to nekakšno upanje.
Lahko odidem od tod in sem to, kar sem.
Vrnila se je in preživela vse. To sem vzela kot znamenje.
Od tistega trenutka sem to vedno nosila v srcu.
To je bil jasen znak, naj odidem od tam.
Odidimo, veter bo odnesel vse pred nami.
Kaj bo odnesel? -Moja lasulja bo končala v mestu.
Vsi v Orihueli so jo poznali.
Potrkala je na vrata in vprašala:
"Lahko na vašem balkonu odpojem saeto?"
Odgovorili so ji, da seveda lahko.
Dali so ji blazino, da je pokleknila.
Ko je mimo prišla devica Marija, ji je zapela saeto.
Z zborom je pela saete med velikim tednom.
Slišali so jo ljudje iz družine, pomembne v medijskem svetu.
"Bi rada postala glasbenica?" Odgovorila je, da mora.
"Pa če ti starši ne bodo dovolili?" Rekla je, da bo pobegnila.
"Ne, g. Isidoro, to punco morate predstaviti."
"Kje naj jo predstavim?"
Pripravili so jo na tekmovanje v Madridu v Retiru.
Šlo je za pomembno tekmovanje, ki ga je vodil Bobby Deglane.
Bil je izjemen radijski voditelj.
Pela sem "La morena de mi copla". Prinesla mi je zmago.
Bila je neznana in je do takrat pela samo v Retiru.
Toda očarala je fotografa Gyenesa, ki jo je fotografiral.
Te fotografije so se pojavile v reviji Semana.
Zaradi svoje lepote se je pojavila na naslovnici.
Vpliv naslovnice je bil tako velik, da je nek režiser rekel,
da bi jo želel preizkusiti.
Takrat se je rodila Sara Montiel.
Sara je v Španiji začela igrati v 40. letih in imela manjše vloge.
Bilo je težko, ker sem bila neznana.
Živela sem iz rok v usta in snemala film za filmom.
Fernando Fernan Gomez je bil njen soigralec,
ki jo je naučil, kako se poljublja pred kamerami.
Nisem poznala pravega načina, zato sem se postavila tako
in samo stala pri miru. Prekinili so, ker je bilo trapasto.
Povedal ji je, kako naj da ustnice.
Brez njega ne bi imeli Sare, ki bi se znala poljubljati.
Pomemben odnos je imela z Miguelom Mihuro.
Bil je eden največjih piscev 20. stoletja.
Všeč so ji bili starejši moški, ki so jo lahko česa naučili.
Platonično sem se zaljubila vanj. -On pa se ni hotel poročiti?
Ne, ker je bila med nama velika razlika v letih.
Sara je vedno odkrito povedala, da je bila zaljubljena vanj.
Neposredna je bila o vsem in ga opisala kot intelektualca.
Pomagal se ji je razviti umetniško, intelektualno in tudi osebno.
Z njim je odkrila ljubezen in tudi poželenje.
Bila je še mladoletna, a se mu je predala.
V 40. letih pa to ni bilo običajno.
Seveda je imela zveze veliko pred poroko.
Čeprav je bila družba čistunska, konservativna in zaprta,
se Sara ni bala tega, kaj bodo mislili drugi.
Sovražim te, ker verjameš v Jezusa, jaz pa v Preroka.
Si hčerka Izabele, jaz pa kralja Zagala.
Sara takrat v Španiji ni bila dobro poznana.
Bila je drugorazredna igralka, ki je nihče ni poznal.
Moja kri je enako plemenita. -Utihni!
Bila je razočarana, da ni dobila nobenega priznanja.
Res je, da je bila mlada, a je bila zelo ambiciozna.
V Španiji so jo ignorirali,
zato ji je Mihura svetoval, naj gre po uspeh v tujino.
Sara je rekla: "Naj ostanem, da bom stranska igralka?"
"Antonia, ta kraj je zate premajhen."
Mehiška filmska industrija v 50. letih
je bila najbolj razvita v špansko govorečem svetu.
Imeli so zvezde kot v Hollywoodu, a na mehiški način.
Izjemno močne in vplivne ženske.
V Mehiko je prišla kot mlada španska zvezda.
V Španiji ni bila na takšnem nivoju.
A je hitro očarala in postala številka ena.
Prihajam iz Mehike. Sara je bila tam izjemno pomembna.
Delala je z največjimi igralci, najboljšimi režiserji
in v številnih filmih je tudi pela.
Tam je imela najzanimivejšo kariero z umetniškega vidika,
ker je tam raziskala različne vidike igre.
Mehika je bila takrat raj za španske izobražence.
Tam so bili Bunuel, Leon Felipe in cela vrsta izgnancev.
Spoznala sem čudovite ljudi.
Od kod je prišla ta punca in kdo jo je pripeljal?
Kako je mogoče, da je šele prišla, pa se je že uveljavila?
Odšla je v kavarno Paris, kjer so se zbirali španski intelektualci.
Začele so krožiti govorice, da je vohunka.
Vohunka Francove Španije.
Ni spoznala le Leona Felipeja, ampak tudi številne druge.
Tudi Juana Plazo.
Skoraj bi se poročila z vodjo španske komunistične stranke.
Bil je komunist iz Murcie, ki je pobegnil v Mehiko.
Imela sta burno zvezo, ker je bil Juan Plaza nor nanjo.
Pričevanja iz tistega časa zvezo opisujejo kot strupeno.
Najina zveza je bila intenzivna, ampak tudi burna.
O Plazi mi je povedala stvari, ki jih ne morem razkriti.
Zgodilo se je nekaj, kar ji ni bilo všeč,
zato se je odločila za vedno prekiniti z njim.
Za tem je bilo še nekaj.
Z njim je imela hčerko.
Rodila se je dva meseca prezgodaj in bila mrtvorojena.
Mislim, da je bila ženska z opolnomočeno dušo.
V sebi je vedno imela moč.
Takšna se je rodila. To je nekaj, kar imaš ali pa ne.
V vsakem trenutku je dobro vedela, pri čem je.
Zaradi svoje poklicne kariere je postala nekaj posebnega.
O njenem življenju je veliko legend.
Recimo to, da je v Hollywood prodrla s filmom "Piel Canela".
Gre za zgodbo o revni Kubanki,
ki so ji v mladosti obraz obgrizle podgane.
Pravijo, da so jo pri Warner Bros opazili zaradi uspeha tega filma.
Drugi pa, da jo je zaradi tega filma opazila Cooperjeva hčerka
in jo priporočila za Vera Cruz.
Sara je v Mehiki postala idol.
Logičen naslednji korak je bil Hollywood.
Hollywood potrebuje in se hrani z ljudmi, lepoto in talenti.
Odnos z Anthonyjem Mannom se je začel profesionalno.
Imela sem nekaj avdicij za film "Serenade".
Všeč mi je bil kot režiser in bila sem njegova oboževalka.
Imam ga za enega največjih režiserjev v zgodovini filma.
Nekateri njegovi vesterni so osupljivi.
Anthony Mann se ni mogel upreti tej lepoti in osebnosti.
Bil je v letih in se ločil od svoje žene.
Eno leto sva bila v zvezi in se poročila leta 1957.
Ni bilo običajno, da bi se Španka poročila z nekom iz Hollywooda.
29 let je bil starejši od mene, ampak eden redkih iskrenih ljudi,
ki sem jih spoznala. Bil je čudovit.
Kje je dom Sare Montiel v Hollywoodu?
V ulici, kjer v bližini živijo Audrey Hepburn, Joan Collins ...
Ves svet je živel v eni ulici.
Mož je prišel k meni in rekel: "Antonia, ljubica, pridi sem."
"Predstavil ti bom Greto Garbo."
Od živčnosti sem se skoraj onesvestila.
Družila se je z vsemi.
Z Jamesom Deanom, Elizabeth Taylor in Joan Fontaine.
Poznala je hollywoodsko elito.
V svoje spomine je vključila fotografijo z Alfredom Hitchcockom.
Spodaj je pisalo: "S Hitchcockom, mojim oboževalcem."
To je res neverjetno.
Nekaj smešnega se mi je zgodilo z Marlonom Brandom.
O Sari Montiel v Hollywoodu ne moremo govoriti,
če ne omenimo ocvrtih jajc za Marlona Branda.
Skoraj jih lahko zavonjamo.
Povabila ga je k sebi domov,
da bi mu pripravila jajca na način, kot jih mi doma.
Nekoč je ob sedmih zjutraj prišla moja hišna pomočnica in rekla:
"Ga. Montiel, v kuhinji je Marlon Brando."
"Zanimivo. Zakaj je tu? Povabi ga na jajca."
Pripravila sem mu jajca na oko s hrustljavim robom in česnom.
Mislim, da je rekel, da gre k Sariti na jajca.
Pokusila sem Sarina jajca na oko s hrustljavim robom.
Jajca na oko. Slastna so.
To vprašanje je za vse. Ste kdaj videli NLP?
Rosalia Dans, igralka. -Ne.
Don Carlos García Rodrigo, pilot. -Ne, nisem ga videl.
Sara Montiel. -Ja in ne.
Njeno življenje je bilo kot iz filma.
Če ni bilo takšno, se je potrudila, da je.
Po njenih zgodbah bi lahko posnel serijo.
Ena pomembnejših je z Jamesom Deanom.
Bilo je v studiu Warner Bros.
"Sara, dobil sem nov avto. Zapeljiva se malo, prosim te."
"Jimmy, imam samo kratek odmor sredi snemanja."
Potem pa je po dolgem premoru zaključila zgodbo.
Tistega popoldne so izvedeli strašno vest.
Zaletel se je s svojim novim avtom in bil na mestu mrtev.
Sara je bila tam v tem zgodovinskem trenutku 20. stoletja.
Če bi bila v avtu, bi verjetno umrla tudi jaz.
Mojo najljubšo zgodbo bi Boris Izaguirre povedal nadvse smešno.
Kot ga. Mann je imela hišo v Beverly Hillsu z lepim stopniščem.
Nekega dne je slišala peti žensko, ki je imela čudovit glas.
Neka ženska z izrazitim nosom je čistila stopnice.
Sara jo je z vrha vprašala: "Judinja, katero pesem poješ?"
Odgovorila ji je: "People."
"Kako ti je ime?
Odgovorila ji je: "Barbra, Barbra Streisand."
Bila je Barbra Streisand.
Ko letalo vzleti ...
Ko bi moralo vzleteti in je zmanjkalo piste
ter se je pojavilo morje, je letalo šlo ...
Moje najljubše zgodbe so povezane z letali.
Iz nekega razloga je bila obsedena z njimi.
Strmoglavilo je sredi Karibskega morja.
Uspelo ji je razbiti steklo in se rešiti skozi okno.
Razbijejo jih z ...
Zelo majhna so. -Ne, ta so bila velika.
Nihče si ni upal nasprotovati dami,
čeprav veš, da je nemogoče, kar govori.
Morali smo izplavati iz letala. Bili smo pod vodo.
Takrat je bil novinar osupel in jo vprašal,
kako ji je uspelo, če ne zna plavati.
Ona pa mu je odgovorila kot prava diva.
"Morala sem se naučiti, ker sem hotela živeti."
Morala sem priti na površje.
Motivirala je samo sebe.
Poleg samopromocije se je tudi spodbujala. Izplavala je.
Rekla sem, da verjamem vsem.
Čeprav ji drugi ne, jaz menim, da je to resnica.
Sara Montiel je na pomembnem dogodku v Washingtonu.
Na letalu, ki je poletelo od tam, je ob oknu sedela ga. Kennedy.
Bila je ob Sari in letalo je vzletelo.
Nastala je huda nevihta.
Letalo se je začelo tresti in bilo je kot v filmu o katastrofi.
Sredi te nevihte je počilo okno pri Jacqueline Kennedy
in ga razneslo na vse konce.
Sara pa ji je rekla, naj ne skrbi.
Vzela je svojo torbico, jo vrgla k oknu in ga tako zaprla.
Prosim vas, to je bila čista izmišljotina.
Ampak je bilo pogumno, ker je bila to Super Sara.
Govorim samo resnico
in ničesar drugega.
Veliko stvari se ne ujema, a ravno to je čar njenih zgodb.
Nekateri pravijo, da je bilo veliko izmišljenega.
A so bile verjetne, ker so bile mogoče.
Ima slike z Alfredom Hitchcockom, Elizabeth Taylor,
Dalijem in Jamesom Deanom. Tega ni mogoče zanikati.
Komu mar za malo fantazije, če so zgodbe 99-odstotno resnične?
Sara je fantazija.
Špancem je prinesla fantazijo, ki pri njih ni obstajala.
Bomo res iskali dokaze?
To ni CSI, ampak Sara Montiel.
Čeprav je delovala močno, je bila v sebi krhka.
Mislim, da to pojasni njeno potrebo po fantaziji.
Tako si je ustvarila ščit, da je bila Antonia varna.
V veliki meri je ščitila sebe, ko je ustvarjala fikcijo za druge.
V zakonu z Anthonyjem Mannom si je želela postati mama.
Izgubila je otroka in to je bilo zanjo travmatično.
Močno jo je prizadelo.
Umrl je. -Ja.
Padla sem po stopnicah. Umrl je v meni, odstranili so ga.
Spontani splav, ko je padla po stopnicah
v času zakona z Anthonyjem Mannom,
jo je zaznamoval in močno je trpela.
Sara je bila inteligentna in vedno vedela, kaj mora storiti.
Ne vem, ali je to počela zavestno, a je vedno neustrašno.
Ni treba premlevati preteklosti. Pojdi naprej in glej v prihodnost
ter se prilagodi trenutku, v katerem si.
Po petih letih odsotnosti iz Španije ...
Je dobila ponudbo za film Juana de Ordune.
Šlo je za film "El último cuplé."
V spomin na ženske, ki so nas nekoč ganile
s kratko čarovnijo pesmi.
Anthony Mann ji je rekel, da bo to polomija in ne bo dobičkonosen.
Film je imel za zastarel in staromoden.
Si vedel, da nastopam tukaj? -Ne.
Slučajno smo prišli sem.
"Vem, da se bom vrnila domov v manjši kraj. Prilagodila se bom."
Juanu sem rekla, da želim peti.
Rekel je, da bo to malo težje, toda zgodba je napisana zame.
Niso hoteli, da bi pela, ker niso zaupali njenim veščinam.
Potem pa je dobila nujen klic. -Kaj hočeš?
Takoj pridi v studio, da posnameš pesmi za film.
Oseba, ki bi jih morala posneti, je zahtevala večje plačilo.
Odhitela sem v studio in odpela, ker sem si želela točno to.
Dirigentu je naročila, naj pesmi zniža za pol tona.
"Bi lahko znižali ton, ker ne želim peti tako visoko?"
Bila je na zabavi z Lolo Flores in ni imela najboljšega glasu.
Rekla ji je, da bosta končali pod klavirjem, če gre še kaj nižje.
Bova pa peli pod klavirjem. Potrebujem pravi ton za svoj glas.
V tistem času so vsi prepevali z raskavim glasom.
Ona pa je prišla s svojim čutnim glasom.
To pesem je prepevalo na milijone ljudi.
Je simbol čutnosti.
Tu prej še niso videli takšne čutnosti in načina igranja.
Bolj impresivno je gledati Saro, ki ima tak pogled in svoj 's',
kot pa poslušati vreščanje Mariah Carey.
Tak način petja ni veljal za primernega za žensko.
Sara je našla svoje mesto in ga znala zagovarjati.
Mama je vedno govorila, da tako poje, ker nima glasu.
Odgovoril sem ji, da tako poje, ker ima močan značaj.
Film je snemala z mislijo, da bo nepomemben,
potem pa bi nadaljevala svojo hollywoodsko kariero.
Tega nihče ni mogel predvideti.
Posnela sem film in se vrnila domov v Los Angeles.
Premiera filma je bila 6. maja 1957.
Iz Španije so mi poslali telegram.
"Sara, zgodilo se je nekaj neverjetnega. Takoj pridi sem."
Povedali so ji, da nastajajo kolone ljudi.
Ljudje, ki so si film ogledali popoldne,
so stali v vrsti, da bi ga zvečer gledali še enkrat.
Karte so se prodajale kot za Madonnin koncert.
Preprodajali so jih na ulici Gran Via in na trgu Callao.
To je bil največji bum v zgodovini španskega filma.
Prva, ki ji je uspelo ohromiti državo.
Razbijali so okna na glavni ulici, kar je večalo priljubljenost filma.
Tako so nastali nemir, kaos,
uspeh, cilj in bum filma "El último cuplé".
Bi lahko to podoživela? -Ne, Maria, prepozno je.
Juan, živiš med umetniki, pa ne moreš čutiti kot oni.
Smo plamen, ki ga moraš varovati, da ne ugasne.
Videla je, kako daleč lahko gre v Hollywoodu.
Igrala je Latinskoameričanko in Indijko, kar so težke vloge.
Ni hotela igrati le stereotipov, ki so ji jih ponujali.
Mislim, da je ta film prispeval k odločitvi,
da se vrne v Španijo in zapusti Hollywood.
Mislim, da je pogrešala svojo domovino.
Uspeh "El último cuplé" je bil nepričakovan.
Uspeh "Prodajalke vijolic" pa je bil potrditev.
Postala je nova svetovna zvezda.
Od takrat bi lahko rekli, da je to tudi postala.
To je bil Sarin veliki preboj.
Naredil bom vse, da te ne izgubim več.
Imela je ljubezenska razmerja in otipljivo čutnost,
ter najpomembneje, na elito je metala slabo luč.
Tu se je pokazal s tisto žensko.
Vedno bo videti samo kot služkinja.
"Prodajalka vijolic" mi je prinesla večno slavo.
Dosegla je vse konce sveta.
S "Prodajalko vijolic" je postala znana izven Španije.
Bil je uspešen v državah, kjer španskih filmov niti ni bilo.
Dosegel je vrh lestvic v Italiji, Nemčiji,
Mehiki, Argentini in drugod po svetu.
"Prodajalka vijolic" je bil prava senzacija.
Od takrat je bila najboljše plačana igralka v Španiji
in ena najboljše plačanih na svetu.
Saro Montiel lovijo zbiralci avtogramov.
Sara Montiel je bila narodni zaklad.
Zvezda Sara Montiel je pozirala v umetniški šoli v San Fernandu.
Kot mnogi drugi Španci je imela nesrečo,
da je del življenja preživela pod diktaturo.
Ne predstavljate si, kakšna je bila siva Španija. Zelo žalostna država.
Vse je bilo zadržano, zapeto in podobno.
Potem pa se je pojavila ona s svojim erotičnim nabojem.
To je bila prava zmaga.
Sara je pokazala, da ima Španija tudi radost, iskrivost in barve.
Sara Montiel je bila pred svojim časom.
Mislim, da je bila veliko oznanilo, da se svet spreminja.
Dobro se je zavedala svoje pomembnosti v deželi,
ki se ji je bilo usojeno spremeniti.
"V tem svetu sem nesporna kraljica, kar v Hollywoodu ne bi bila."
Nenadoma je spoznala, da je postala industrija žanra,
ki se je imenoval Sara Montiel,
ter da je vrhunec španske zabavne scene zadnjih stoletij.
Zgodba? Bila je Sara Montiel.
Njene pesmi, nagajivost in način početja stvari.
Bila je prototip likov, ki so zahtevali določeno osebnost
in jih ni mogel odigrati kar kdorkoli.
To so bile ženske, ki so mejile na stereotip usodnih žensk.
Katere so nam všeč? Tiste, ki so bogaboječe? Ne.
Tiste druge.
Šlo je za mešanico melodrame, norosti in določenega nadrealizma.
V enem so posilili nuno,
ki ni imela več izhoda in je postala prostitutka.
Skakali smo od ene stvari k drugi in bilo je fantastično.
Bližnji posnetki Sare Montiel so legendarni.
Skoraj kot videospoti. -Takšni posnetki ...
Malo ljudi je kos takemu podvigu.
Rušila je četrti zid. Gledala je naravnost v kamero.
To je nekaj edinstvenega v zgodovini filma.
Vsem njenim filmom pa je skupno to,
da veliko poje in trpi.
To je žanr Sare Montiel.
Sem Sara Montiel, če vam je všeč ali ne.
Tega mi ne morete vzeti.
Filmi so bili uspešni, čeprav so vsebovali nemoralne vidike.
Zaradi dobička, ki so ga prinesli, in političnega konteksta.
Tudi Francov režim je zanimala ta sprememba podobe,
da bi pokazali določeno mero odprtosti, predvsem zunanjem svetu.
Uporabili so jo za pogajanja.
Moje filme bi prodajali Rusiji,
Španija pa bi v zameno za Saro dobivala nafto.
Kljub temu je bila Sara črna ovca v Francovi Španiji.
Ko so drugi klonili, je ona vztrajala.
Ko so drugi sprejeli moralo trenutka, se je ona uprla.
Med Francovo oblastjo je bilo nekaj dni,
ko so takratne zvezde poklicali k nastopanju.
Ona ni hotela sodelovati in je prosila za strica,
ki je bil iz političnih razlogov zaprt v Cartageni.
Franco je rekel, da je tam iz dobrega razloga.
Zato je ona zavrnila povabilo na gala večerjo.
Povedala mi je, da se enkrat temu ni mogla izogniti.
Takrat je hotela narediti nekaj porednega.
Franco jo je prosil, naj zapoje "Prodajalko vijolic".
Ona pa mu je odgovorila: "Prav, zdaj pa boste videli."
Z odra je delila vijolice.
Jasno mu je rekla: "Kupite eno, vaša ekscelenca."
Takrat je Franco vstal, da bi šel po šopek.
Ko pa je vstal on, so morali tudi vsi v dvorani.
Narediti kaj takega v Španiji ni bilo le neobičajno,
ampak bi jo lahko zaradi tega tudi zaprli.
To je bilo njeno malo maščevanje.
Bila je najsvobodnejša ženska v tej državi.
Iz generacije, ki ni bila svobodna.
Niti Franco je ni mogel ustaviti.
Sem Luis Fernando Carrasco.
Saro sem spoznal, ko sva bila zelo mlada.
Bil sem njen najboljši prijatelj. Kot njen brat.
Poklicala me je vsak dan.
Vedela je, da sem diskreten, in mi povedala vse mogoče.
Tokrat me prvič intervjuvajo za televizijo.
Luis Fernando Carrasco se je v Sarinem življenju pojavil
kot mlajši brat, ki ga ni nikoli imela.
Sara ni mogla biti sama.
Vedno sem jo spremljal, če je bilo treba.
Njun odnos je bil predvsem človeški.
Nikoli ni ničesar zahteval od nje.
To je bilo pomembno, ker je lepo imeti ob sebi nekoga,
od kogar ničesar ne pričakuješ in mu lahko jokaš na rami.
V Madridu je imela hiše, za katere ni vedel nihče.
Tam je ostala po deset ali 12 dni.
Tja smo hodili njena mama, nečakinja Toni in jaz.
60. in 70. leta,
ki so bila poklicno izjemno uspešna, so bila stresna.
Z osebnega vidika so bila težka.
Počutila se je osamljena.
Močno si je želela materinstva,
zato so jo splavi zelo prizadeli.
Sara Montiel: Moja sreča brez otrok ne bo popolna.
Ne razmišljam o posvojitvi, ker bom imela svoje otroke.
Videla je druge, ki so imele težko življenje, pa so imele otroke.
Imela sem otroka, ki je umrl kmalu po rojstvu.
Bila sem razočarana, ker bi lahko živela brez otrok,
ne pa z njihovo izgubo.
Ne vem, ali me razumete. Gre za to, da sem jih izgubila.
Prihodnjič ...
Sara je bila v obdobju življenja, ko je morala najti nekoga,
ki bi znal z njo.
Bila sta par, za katerim so se vsi obračali.
Prosila me je, naj nikomur nič ne povem.
To sem zadržal zase, ona pa je prestajala pekel.
To vam želim še enkrat pokazati. Čudovito je.
Madrid, jesen leta 1992.
Poglej očija. Snemaš? -Ja.
Si jo odprl? -Ja.
Čutil sem ljubezen drugih, ker imam družinsko ime Montiel.
Ponosno povem, da sem Zeus Montiel, Sarin sin.
Tu sem, da bi me poslušali.