Légyszi!
Nem vagytok álmosak?
Oké.
Akkor énekelek nektek.
Mit csinálsz? Ha felveszed, nem... Állítsd le, szívem!
-Nem veszem! Nincs is nálam telefon. -Öregnek látszom.
-Engem nézz! -Nem veszem fel.
-Oké. -Kikapcsoltam.
Ti vagytok a napsugaraim
Az egyetlen napsugaraim
Ti tesztek boldoggá
Ha beborul az ég
Bár tudnátok, drágáim
Hogy mennyire szeretlek!
Ne vegyétek el a napsugaraim!
Tegnap este, drágáim
Amikor aludtam
Álmomban a karomban tartottalak titeket...
HIÁNYZOL, ANYU! SZERETÜNK – ELIAS – LUKAS
JÓ ÉJT, ANYU!
Ha szeretnél, bejöhetsz köszönni neki.
Nem hiszem, hogy anyu most szívesen látna engem.
De felhívott, és azt mondta, hogy titeket tárt karokkal vár.
Menjetek csak be!
Nyomás!
Legyetek kedvesek anyuhoz!
Anyu?
Anyu!
Anya!
Kint lenne?
Elias!
Gyere!
-Anyu? -Anya!
Korán jöttetek.
Még készülődtem.
Tudom, hogy ez furcsa. Próbáltam...
Telefonáltam, és próbáltam előre szólni, hogy megmagyarázzam a dolgot, de...
Mindegy, nem számít. Most már itt vagytok.
Nézzenek oda,
hogy megnőttetek! Lassan már engem is lehagytok.
Higgyétek el, én...
Ki nem állhatom, hogy így kell látnotok,
de nincs mitől félnetek.
Ugyanúgy az anyukátok vagyok.
Csak volt egy kis...
Egy kis beavatkozás.
-Egy műtét. -Beteg vagy?
Nem, dehogy. Nem vagyok beteg.
Esküszöm! Minden rendben.
Csak...
Nem is tudom. Kellett egy...
Egy kis változás. Egy új kezdet.
Tudjátok, néha a régi kocsikat is elviszik megjavítani.
Ez az embereknél is így megy.
Néha kell egy kis tuning.
De apu nem szólt róla.
Igazából remélem, hogy ez a mi kis titkunk maradhat.
Mit szóltok hozzá?
Hol a fejhallgatóm?
Mi van az ágy alatt?
Szerinted milyen lehet a kötés alatt?
Emlékszel arra az elgázolt mosómedvére?
-Az a sok vér... -Elég!
...végig az úton...
-Fejezd be! Undorító! -Olyasmi lehet.
Fejezd be! Anyáról beszélsz!
Fejezd be!
Valami baj van?
-Nem. -Nincs, anyu.
Jól van, helyes.
Szeretném, ha minden tökéletes lenne.
Hoztam valamit,
de olyan hamar ideértetek, hogy nem tudtam becsomagolni.
Mi ez?
Egy F-18-as Lódarázs.
Tetszik?
Nagyon! Köszönöm, anyu!
Igen!
Örülök neki.
Volna egy pár szabály, és nagy segítség lenne, ha betartanátok.
Csak amíg anyu meggyógyul.
Szabály?
Például?
Csak apróságok.
Például ne szaladgáljatok, és ne kiabáljatok a házban,
és egy rövid ideig ne hozzatok látogatót!
Csak a csend és a nyugalom kedvéért.
És a napfény
rosszat tesz anyu bőrének. Tartsuk leengedve a redőnyöket!
És tilos bemenni az irodámba és a szobámba.
És a pajtába is.
-De mi lesz a... -Ne vitatkozz!
Oké? Csak tegyétek meg, amit anyu kér!
Mit gondoltok? Menni fog?
Persze.
Menni fog, Elias?
Igen, anyu.
Jól van.
Helyes.
Van egy ötletem.
Menjetek ki szaladgálni és játszani! Majd később kipakoltok.
-Anyu? -Igen?
Ezt neked csináltam.
Köszönöm, édesem!
HIÁNYZOL, ANYU! SZERETÜNK – ELIAS – LUKAS
Mióta van saját mobilotok?
-Ez csak apu régi mobilja. -Tőle kaptuk.
Nem szeretném, ha éjjel-nappal azt bámulnátok.
Csináljunk valamit együtt!
Hosszú napom volt, Elias.
De mi még nem vagyunk fáradtak.
Még nyolc óra sincs.
Ne, várj!
"Sárga bőre alig takarta el az alatta szétterjedő
"izmokat és artériákat.
"Haja feketén csillogott, és csak úgy lobogott!
"Fogai hófehéren ragyogtak,
"ami még borzalmasabb kontrasztot keltett vizenyős szemével,
"összeaszott testével, és keskeny, fekete ajkaival."
Jó éjt!
Nem énekelted el a dalt.
Ma este nem, Elias.
De mindig elénekeled azt a dalt.
Túl nagyok vagytok már az altatóhoz.
Csukjátok be a szemeteket, és seperc alatt elalszotok!
Mi az?
Meg se szólaltam.
Hallom, ahogy gondolkodsz.
Nem érdekes.
Szerinted nem változott meg?
Mármint anyu?
Mi van, ha olyan rég nem láttuk...
hogy már nem is szeret minket?
Ő az anyukánk.
Szeretnie kell minket. Ez a dolga.
Ti vagytok a napsugaraim
Az egyetlen napsugaraim
Ti tesztek boldoggá
Ha beborul az ég
Bár tudnátok, drágáim
Hogy mennyire szeretlek!
Ne vegyétek el a napsugaraim!
...holnap estétől péntek reggelig mindhárom állam területére
riasztást adtak ki, ugyanis nagyon erős viharokra lehet számítani.
Bújócskázunk az erdőben? Ha akarod, leszek először a hunyó.
Hahó!
Elias!
Hogy hívják a jóképűbb ikret?
Hogy?
Úgy, hogy Lukas.
Talán a múlt télen zárta be.
Anyu megtiltotta, hogy bemenjünk.
Elias!
Elias! Mit csinálsz odafent?
Mit csináltatok odabent?
Világosak a szabályok, nem? Maradjatok szem előtt!
-Nem az én hibám volt. -Soha semmi nem a te hibád, ugye?
Csak egy percre mentünk be!
Egy szót sem akarok hallani!
-Lukas elhagyta a baseballkesztyűjét... -Hallgass!
Mostantól bent lesztek!
Jól vagy?
Nem akartam zűrt.
Nem tettél semmi rosszat.
Nem tettél semmi rosszat!
Sajnálom!
Láttam egy foltot odabent.
Szerintem vér volt.
Milyen folt?
A falon volt.
Biztos csak valami festék.
Épp ez a baj. Nem bír elszakadni Lukastól.
Rajtakaptam, hogy belopózott a pajtába.
Hidd el, tudja, hogy valami nem stimmel.
Nem bírok ki még egy percet ebben a házban!
Véget kell vetni ennek!
El kell tűnnie!
Mégis meddig kell még színlelnem?
Várj egy percet!
-Hogy értette azt, hogy: "színlel"? -Nem tudom.
De nem tetszik neki, hogy folyton együtt vagyunk.
Mi az?
Jó reggelt!
Hallottam, hogy megy a mosógép.
Mostok valamit?
Hahó! Mit mostok?
A lepedőmet.
Igen?
Egy pillanat.
Nem hallok semmit.
Én se.
Mondj valamit!
Hahó!
Nincs étel. Se víz.
Vajon megvan bennük a tudás és az akarat, hogy túléljék?
Hová tegyem?
Oda, ahol nem keresné.
Ez anyu gyógyszere.
Azt írja: "Aluszékonyságot okozhat."
Remélem, jó sokat vett be. Rejtsd az ágy alá!
Bújjunk oda!
Mondtam, hogy valami nem stimmel vele.
És miért cigizik? Utálja a cigit.
Mi az?
Mi az, Lukas? Áruld el!
Emlékszel, mikor azt mondta, túl nagyok vagyunk az altatóhoz?
Mi van, ha azért nem énekelte el, mert nem is tudja a szövegét?
Lefekvés előtt mindig elénekelte.
Igen. Anyu elénekelte.
Szerintem ő nem az anyánk.
Nem.
Nem, ez... Ennek semmi értelme.
-Azt mondta, hogy színlel. -Csak rám akarsz ijeszteni.
-Eljátssza, hogy ő anyu. -Fejezd be!
Ha bebizonyítod, hogy ez tutira anyu, akkor befejezem.
Nézd csak!
Mit?
A szemét.
Zöld.
Kék.
Tudod, hogy igazam van. Itt a bizonyíték.
Hívd újra aput!
Nem veszi fel.
Akkor hagyj üzenetet!
-Fiúk! -Ne gyere be!
Nyissátok ki!
Tudjátok, hogy nem szeretem a zárt ajtókat.
-Mit csináltok odabent? -Semmit.
Jól van, csak hallgassatok meg! Tudom, hogy mostanában
kicsit döcögősen mennek a dolgok közöttünk.
Szeretném újrakezdeni.
Felejtsük el az egészet!
Főztem vacsorát.
Csirkefalatkákat.
Fiúk!
Nem vagyunk éhesek.
Előbb-utóbb ki kell jönnötök!
Hívd aput!
-Ne videózz! -Én nem videózom. Ki videózik?
Ne már, szívem! Öregnek látszom. Kapcsold ki, kérlek!
Gyönyörűen néz ki.
Jöhet a dal.
Ti vagytok a napsugaraim
Az egyetlen napsugaraim
Ti tesztek boldoggá
Ha beborul az ég
Bár tudnátok, drágáim
Hogy mennyire szeretlek!
Ne vegyétek el a napsugaraim!
Hol van?
Keljetek fel!
-Mi az? -Áruljátok el, hogy hol van!
-Micsoda? -Miről beszélsz?
Ne játsszátok a hülyét! Tudom, hogy nem vagytok hülyék.
-A telefon. Adjátok ide! -De nem csináltunk semmit!
Hazudtok.
Hazudtatok nekem!
Ellenszegültetek, és felhívtátok az apátokat.
Nem hiányzik, hogy marhaságokat mondjatok neki,
hogy aztán folyton azzal csesztessen engem!
-De nem hazudunk! Nem hívtuk fel aput! -Pofa be! Hallgass!
Ide a telefont!
-Nem! -Add ide! Ide a...
-Fejezd be! Nem veheted el! -Anyu!
Fejezd be!
Hová mész?
Állj meg!
Mit csinálsz?
Add vissza!
Most megtanuljátok, mi a hazugság ára!
Ez lesz, ha hazudtok nekem!
Ez nem igazságos!
Igazságos?
Szerintetek van bármi, ami igazságos?
Szerintetek én ezt akartam? Szerintetek én élvezem ezt?
Majd én kezdem az őrködést.
Te aludj nyugodtan!
Ez meg mi?
Ez ő.
Mit művelsz?
Válaszolj!
Baszd meg! Neked meg mi bajod van?
Gyere vissza!
Mi történt?
Csak biztosra akartam menni.
Elias! Ebben a házban nincsenek zárt ajtók.
Nem haragszom rád, szívem, csak...
Csak beszélni szeretnék.
Menj el!
Nyissátok ki a kurva ajtót!
Jól van. Háromig számolok.
Egy.
Kettő.
Faszba már!
Próbáltam kedves lenni hozzátok.
Megértő voltam.
Belementem a játékba.
Mindent megtettem, amit csak kellett.
Mégis így bántok velem?
A saját anyátokkal?
Te nem vagy az anyánk.
Mit mondtál?
Elias, ne!
Hangosabban!
Állj fel!
Elias!
Te nem vagy az anyánk.
Szörnyű dolog ilyet mondani.
Nem.
Az anyánk szeretett minket.
Szívd vissza!
Nem szeretünk téged. Utálunk!
-Mondd meg neki, Lukas! -Ne beszélj hozzá! Nekem mondd!
Mit tettél anyuval? Hol van?
Hazudsz, Elias! Nem mondasz igazat!
-Nem én hazudok, hanem te! -Mondd ki! Mondd, hogy az anyád vagyok!
-Ez fáj! -Mondd ki!
-Nem! -Fejezd be!
Túlságosan elkényeztettelek. De ennek most vége!
Mostantól minden más lesz. Hallod?
Eressz el!
-Nincs több hazugság! -Elég!
-Hagyd abba! -Mondd ki!
-"Te vagy az anyám." -Ne! Ez hideg!
"Te vagy az anyám."
Mondd ki!
-Nem! -"Te vagy az anyám."
-Kérlek! -"Te vagy az anyám."
Mondd ki, Elias!
"Te vagy az anyám."
Te vagy az anyám!
El kell mennünk!
Itt nem vagyunk biztonságban.
Gyere!
Hahó! Segítsenek! Nyissák ki! Kérem!
Kérem, nyissák ki! Segítsenek, kérem!
Nincs itt senki.
Nincs áram.
A telefon is süket.
Itt kell maradnunk, amíg elül a vihar.
Vajon most hol lehet anyu?
Szerinted hiányzunk neki?
Még szép!
Szerinted...
Szerinted jól van?
Anyu százmillió rosszfiút is legyőzne, csak hogy velünk lehessen.
Biztos jól van.
Túl nagy a csend.
Mondj valamit!
Mit?
Tök mindegy.
Akármit.
Mesélj valamit!
Oké.
Mielőtt még megszülettünk...
Ha csak hülyéskedni akarsz,
-ahhoz most nagyon nincs kedvem. -Fogd be, Elias!
Mielőtt még megszülettünk,
mikor még olyan aprók voltunk, hogy senki nem is tudta, hogy létezünk,
és mikor még egy ember voltunk...
ahogy mindenki más.
A legtöbb ember úgy is marad.
De mi okosak voltunk.
Úgy döntöttünk, hogy kettéválunk.
Mert így soha nem leszünk egyedül.
Lukas?
Hékás!
Semmi baj, kis ember!
Ne aggódjatok! Nem kerültetek bajba. Segíteni jöttem. Oké?
San!
Gyere csak! Nézd, mit találtam!
Ki ez a nő, akiről beszéltek?
Nem tudjuk.
Eltakarja az arcát.
És ijesztő?
Mesélj neki a hideg vízről!
Sandy!
Jól van!
A legfontosabb most az, hogy elvigyünk titeket innen.
Hová megyünk?
Egy biztonságos helyre. Ahol rendes ágyban alhattok.
Ígérem, nem hagyom, hogy bárki is bántson titeket.
Jaj, ne! Hazavisznek.
-Nem lehet! -Forduljanak meg!
Állj! Álljanak meg!
Kérem!
Kiszállás, fiúk!
Maguk igazi angyalok.
Odakint egy ilyen borzalmas éjszakán...
Nem is tudom, hogyan köszönhetném meg.
A szomszédjának köszönje!
Ha nem lett volna mozgásérzékelője...
Bele sem merek gondolni.
Biztosan nem kérnek egy kávét, vagy...
Semmit, köszönjük!
Kakaót vagy teát se? Semmit? Gáz még biztosan van.
Semmit, tényleg.
Azért volna egy dolog...
-Gary! -Mi van?
Csak ha nem bánja...
Elég kínos, hogy ezt kérem, de csinálhatnánk esetleg egy szelfit?
Gary!
Nagy rajongója vagyok.
Nem tudtam, hogy még vannak rajongóim.
Nagyon hízelgő, tényleg, de kénytelen vagyok nemet mondani,
mert nem vagyok kisminkelve, szóval...
Persze, nem... Nem kellett volna ezt kérnem.
Ugyan, kérem!
Tudja, mit? Küldök majd néhány dedikált képet
és Blu-ray lemezt az őrsre.
-Ez a legkevesebb. -Na látod?
Köszönjük!
Szeretném, ha pár dolgot még átbeszélnénk.
Biztos majd' megfagytok, fiúk.
Menjetek fel, és vegyetek egy forró fürdőt!
Egy perc, és megyek én is, oké?
Bárki átműttetheti az arcát.
Átverte a zsarukat.
Ők nem ismerték anyut.
Hazudnék, ha azt mondanám, hogy minden rendben van.
Azt hiszik, valami imposztor vagyok.
Csak próbálom tisztán látni a helyzetet.
-Megértem. -Csak a protokoll kedvéért.
Ez is a feladatunk.
Megértem, hogy erről nehéz beszélnie.
Soha nem bántanám a gyerekeimet.
Persze. Csak láttam a száját,
-és muszáj rákérdeznem. -Értem.
Megkérdezhetem, hogy mi történt?
Persze. A medencénél játszott, és megcsúszott a kipocsolt vízen.
Pedig ezerszer elmondtam neki, hogy legyen óvatos.
Állandóan mondogatom nekik.
Néha már nem is tudom, mitévő legyek.
Annyira...
ijesztő, hogy az a vékony határ...
a valóság és a képzelet között...
megszűnt.
Köszönöm!
Néha annyira magányos vagyok itt egyedül!
A gyerekek hajlamosak képzelődni.
Majd elmúlik.
Egek! Remélem, igaza lesz.
Akkor mi nem is tartjuk fel tovább.
Kimondhatatlanul hálás vagyok, hogy végre nyugodtan alhatok ma éjjel.
Mind egy fedél alatt, épen és egészségesen,
hála maguknak.
-Vigyázzon magára! -Mindenképpen küldöm majd a lemezeket.
Rendben. Köszönjük!
-Jó éjt! -Köszönjük.
Senki nem hisz két gyereknek.
Addig nem, amíg ő itt van.
Most mi legyen?
Reggel újra megpróbáljuk.
Nem.
Meg kell találnunk anyut.
Elmentek.
Már csak mi vagyunk itt.
Van fogalmatok róla, min mentem keresztül miattatok ma este?
Kimentem a viharba, hogy megkeresselek titeket.
Három nappal korábban kellett levennem a kötést.
Mázli, hogy nem torzult el az arcom.
Tudom, hogy nem alszotok.
Semmi baj.
Levegőnek nézhettek.
Félhettek tőlem.
Akár még gyűlölhettek is. De nem megyek innen sehová.
Egy nap majd megszerettek.
Ez valami játék?
Nem játszom ilyet.
Hol van anyu?
Oké.
Kössünk alkut!
Megígérem, hogyha most azonnal befejezitek...
akkor nem leszek mérges.
És megbocsátok.
A szemed. Kék.
Anyué zöld.
Erről van szó?
A szememről?
Istenem!
Az a kép rólam készült, Elias.
A munkához színes kontaktlencsét használok. Ott van a tárcámban.
Nézz rám! Az én szemem kék.
Nem fog beválni.
Ha most elindulunk, még sötétedés előtt odaérhetünk apuhoz.
Nem hagyom hátra anyut.
Jesszusom! Bassza meg!
Hol van?
Ne merészeld újra megtenni!
Hallod?
Most pedig vedd le...
Francba! Istenre esküszöm!
-Ha kiszabadulok innen... -Hol van?
Hányszor mondjam még el?
Itt vagyok, Elias!
Én etettelek.
Én neveltelek.
Fennmaradtam veled egész éjszaka.
Mindent megtettem, hogy boldoggá tegyelek!
Én vagyok a kibaszott anyád!
Csak az időnket pocsékoljuk.
Úgyis csak hazudozik, és kifogásokat keres majd.
Hallasz te egyáltalán?
Jesszus! Mi van már megint?
Anyu sose dobná el a rajzainkat. Mindet megtartja. Még a rosszakat is.
Oké...
Egy cipősdobozban őrzi őket.
-Felfogtam. -Nem!
Az anyák nem csinálnak ilyet!
Ragtapaszt tesznek a sebeinkre!
Játszanak a gyerekeikkel! Altatót énekelnek nekik!
Menjünk, Elias!
Kérlek, Elias, csak...
Menjünk már innen!
Tudod, hogy én vagyok az.
Tudod, hogy én vagyok.
Kamuzik.
Egész végig kamuzott.
Nem maradhatunk itt.
Mennünk kell!
Elias! Mit művelsz?
Megkeresem a táskáját.
-Miért? -Azt mondta, benne van a kontaktlencse.
De hazudik!
Egyetlen szavát se hihetjük el.
Biztosra kell mennünk!
Tényleg átkutatod az egész házat?
Itt kell lennie! Tudom, hogy láttam valahol.
Mondom, csak az időnket pocsékoljuk.
Itt van!
Nincs benne kontaktlencse. Megmondtam.
-Biztos? -Nem hiszel nekem?
-De igen, csak... -Hagyod neki, hogy közénk álljon?
Biztonságos helyre kell mennünk!
Utána az első dolgunk lesz megkeresni anyut.
Meg fogjuk találni.
Esküszöm!
Senkiben sem bízhatunk.
Hívjunk egy kocsit, és tegyünk úgy, mintha nem először csinálnánk.
Nem hagyhatjuk itt csak úgy.
Ha elengedjük, akkor megállít minket.
Bízz bennem! Nem lesz baj.
Csak pakolok még egy kis kaját.
Hozd, amire szükséged van, és találkozzunk lent! Oké?
Elias!
Elias, hallasz engem? Tudom, hogy ott vagy.
El kell mondanom valamit.
Hát itt vagy!
Drága kisfiam!
Tudod, gondolkodtam.
És...
És igazad van.
Nem voltam önmagam.
De...
majd jobban igyekszem.
Megígérem.
Mindenem görcsöl.
Meg...
Megtennéd, hogy az egyiket eloldozod? Csak egy pillanatra!
Szerintem nem jó ötlet.
Ezt Lukas mondta, ugye?
Okos fiú vagy, Elias.
Tudsz magadról gondoskodni.
Nem muszáj folyton a testvéredre hallgatnod.
Elias!
Köszönöm! Olyan jó fiú vagy!
Miért tépted össze a rajzomat?
Tudom, nem kellett volna.
Hiba volt.
Néha az emberek...
nem gondolják komolyan, amit tesznek.
Dühös voltam.
Miért voltál dühös?
Mit csinálsz?
Elias!
-Nem kéne itt lenned. -Szomjas volt.
Csak megitattam.
Hallgass rám, Elias!
Ne hallgass rá!
Rám figyelj!
Az anyád vagyok.
Mi van a kezedben?
Kérlek!
Elias! Maradj velem!
Fájt a keze.
Csak újra akartam kötözni.
-El akartad engedni? -Csak újra akartam kötözni. Esküszöm!
Maradj velem, kicsim!
Hozd a szigszalagot!
-Micsoda? -És egy zoknit!
Miért?
Hogy ne tudjon hazudozni.
Elias!
Mit művelsz?
Elias!
Ne csináld, szívem! Még nem gyógyultam meg.
Kérlek!
Kérlek, ne!
Helyesen cselekedtél.
Együtt erősek vagyunk, látod?
Szóval, nálam lesz süti és keksz. Vigyünk péksütit?
Kérsz?
Elias! Sütit?
Kinyitnátok az ajtót?
Most mi legyen?
Nehogy beengedd őket! Megőrültél?
De már úgyis megláttak.
Csak téged. Szabadulj meg tőlük!
Tudod, mi van? Le vagy tartóztatva.
Csak vicceltem. Zsaruhumor. Bocsi!
Szólnál anyukádnak?
Segítség!
Most nincs itthon.
Biztos? A kocsija ott van a garázsban.
Több kocsija is van.
Remek! Látod?
Oké, nincs itthon. Megmondod neki, hogy benéztünk?
Mit mondtál, hova is ment?
Segítség!
Hagyd már békén szegényt!
Biztos csak elugrott a városba.
Hagynád esetleg őt is szóhoz jutni?
Tudod, hol van az anyukád?
Elment a városba.
Tudod, mit? Gyorsan csörögjünk rá, oké?
-Jesszusom, Sandy! -Csak egy másodperc.
Később is visszajöhetünk. Nem lesz elragadtatva,
-hogy zaklatjuk a fiát. -Már tárcsázom is.
-Hangposta. -Elégedett vagy?
-23-20-as, jelentkezz! -Itt a 23-20-as. Hallgatlak.
Mindjárt jövök.
Nem szeretnél mondani valamit, Elias?
Tudod, nekem is van gyerekem.
Egy kislány. De sokkal fiatalabb nálad.
Almának hívják, és isten ments, de ha bármi történne vele,
nagyon remélem, hogy tudni fogja, hogyan kérjen segítséget.
Értesz engem?
Nem fogsz bajba kerülni.
Oké. Felborult egy nyerges vontató a 7-esen.
Elias!
Gyere már! Induljunk!
Minden rendben van.
Frankó! Veled vagy nélküled, de én megyek.
Visszajövünk este, ha már anyu itthon lesz.
Borzalmasan hazudsz.
Hívok egy Ubert.
Hol vannak már?
Elfelejtettem a fogkefét.
-Komolyan? -Sietek.
Mindjárt itt a kocsi.
Sietek vissza. Mondd, hogy várjon meg!
Hagyd, hogy megmagyarázzam!
Hazudtál.
-Elias... -Az tényleg anyu.
Hallgass meg!
Miért utálod anyut?
Elmondom, de nem engedheted el.
Meg kell bíznod bennem!
Oké?
-El kell engednünk! -Elias, várj!
Csak segíteni akarok!
Elias, kérlek!
Nyisd ki az ajtót!
Bántani fog! Fejezd be! Elias, kérlek!
El akarja érni, hogy egyedül legyél vele!
Nyisd ki az ajtót!
Nyisd ki, Elias!
Összevissza hazudozik neked!
Elias!
Anyu!
Kicsikém!
-Sajnálom! -Semmi baj.
-Nem akartam ezt tenni veled. -Semmi baj. Semmi baj, kicsim.
Itt vagyok.
-Itt vagyok veled. -Az egész Lukas műve volt!
Hazudott nekem.
Azt mondta, hogy te nem vagy az anyu. És hogy bántani akarsz.
Én nem akartam ezt.
Semmi baj.
Akkor nem haragszol?
Dehogy.
Nem haragszom.
Dehogy.
Félek.
Nem értem, mi történik.
Beszélnél Lukasszal?
Szerintem valami baj van vele.
Csak azt akarom, hogy minden a régi legyen.
Kicsim!
Valamit meg kell tenned értem.
Azt akarom, hogy most gyere velem!
Lukas?
Anyu!
Nem találom Lukast.
Semmi baj, kicsim.
Gyere, menjünk!
Ne félj!
Semmi baj. Itt vagyok veled.
Lukas?
Gyere csak!
Ne félj, kicsim! Itt vagyok.
Kérlek, nézz oda, szívem!
Nincs semmi baj.
Mondd csak, mit látsz?
-Festéket? -Nem.
Gondolkozz, édesem!
Nem tudom.
De igenis tudod, Elias!
Jól tudod, hogy mi az. Mondd ki hangosan!
Kérlek, Elias! Elég a színlelésből!
Nem megy.
Próbáltam, de képtelen vagyok nézni, ahogy folyton beszélgetsz vele,
ahogy játszol vele.
-Én... -Fejezd be!
Fejezd be!
Figyelj rám, kicsim!
Nem a te hibád.
Csak baleset volt.
Nem tudtad, hogy a fegyver meg van töltve. Csak játszottatok.
-Nem akartad bántani. -Kérlek, fejezd be!
Tudom, hogy nehéz, de hallgass rám!
Újrakezdhetjük.
-Fejezd be! -Kérlek, csak a valóságra figyelj!
-Nem. -Kérlek, csak...
Ez a valóság.
Úgy döntöttünk, hogy kettéválunk.
Mert így soha nem leszünk egyedül.
Nézd!
Fejezd be a színlelést!
Egyformák vagyunk. Ez a szerencsénk.
Soha nem ártanék neked.
És te se nekem.
Az a vékony határ a valóság és a képzelet között megszűnt.
-Ez a valóság. -Fejezd be!
-Ne színlelj tovább! -Kérlek, ne csináld!
Elég a színlelésből!
Ne!
Anya?
Anyu?
De hiszen... Az előbb te...
Semmi rosszat nem tettél, kicsim.
És annyira erős voltál!
A feliratot fordította: Vécsey Ádám