Kom igen.
Ni måste vara trötta.
Okej.
Jag ska sjunga en sång.
Vad? Nej, om han filmar... Sluta, pappa.
-Jag filmar inte. Ingen mobil. -Jag är sliten.
-Titta på mig. -Jag filmar inte.
-Okej. -Den är av.
Ni är mina solstrålar
Mina små solstrålar
Ni gör mig lycklig
När himlen är grå
Ni kommer aldrig veta
Hur mycket jag älskar er
Snälla, ta inte mina solstrålar ifrån mig
Häromkvällen, kära ni
När jag låg och sov
Drömde jag att jag höll om er...
VI HAR SAKNAT DIG MAMMA! ELIAS & LUKAS
GODNATT, MAMMA
Kom med och hälsa om du vill.
Jag tror inte mamma vill träffa mig just nu.
Hon ringde och sa att hon väntade med öppna armar.
Så gå in bara.
Gå.
Var snäll mot mamma.
Mamma?
Utomhus?
Elias!
Kom igen.
-Mamma? -Mamma?
Du är tidig.
Jag gjorde mig i ordning.
Jag vet, det är konstigt. Jag ville...
Jag försökte ringa och förklara, men...
Det kvittar. Du är här nu.
Och se bara på dig,
snart har du vuxit ikapp mig.
Tro mig, jag...
Jag ville inte visa mig så här,
men det är inget att vara rädd för
Jag är samma person.
Mamma har bara gjort...
...ett litet ingrepp.
-En operation. -Är du sjuk?
Nej, jag är inte sjuk.
Allt är bra, jag lovar.
Det är bara...
Jag behövde en...
...nystart.
Som när en gammal bil måste in på verkstaden.
Det kan hända med folk med.
Ibland behöver man justeras lite.
Pappa sa inget.
Jag hoppades att det kunde vara vår hemlighet.
Vad sägs?
Var är mina hörlurar?
Vad är det här?
Hur tror du hon ser ut?
Minns du när vi såg en överkörd tvättbjörn,
-allt blod... -Sluta!
...på hela vägen...
-Sluta. Äckligt! -Antagligen så.
Säg inte så om mamma!
Sluta!
Är det något fel?
-Nej. -Nej, mamma.
Okej, bra.
Jag vill att allt är perfekt.
Jag har en liten present,
men jag hann inte slå in den.
Vad är det?
Ett stridsflygplan.
Är den bra?
Jättebra. Tack, mamma.
Ja.
Bra.
Jag har några små husregler.
Bara medan mamma tillfrisknar.
Regler?
Som vadå?
Lätta saker.
Inte springa eller skrika i huset
och inga besökare eller lekstunder på ett tag,
bara lugn och ro.
Och solljuset
är inte bra för mammas hud, så ha persiennerna nere.
Och mitt kontor och sovrum är förbjudet område.
Ladugården med.
-Men... -Säg inte emot.
Det är mamma som bestämmer.
Är det okej?
Visst.
Elias, hör du mig?
Ja, mamma.
Bra.
Du.
Gå ut och lek, vet jag, och packa upp sen.
-Mamma? -Ja.
Jag gjorde den åt dig.
Tack, vännen.
VI HAR SAKNAT DIG MAMMA! ELIAS & LUKAS
Var kommer mobilen ifrån?
-Det är pappas gamla. -Han gav den till oss.
Tillbringa inte all tid med den.
Vi kan göra något ihop.
Det har varit en lång dag.
Men vi är inte trötta.
Klockan är inte ens åtta.
Nej, vänta.
"Hans gulaktiga hud täckte knappt
"musklerna och ådrorna under.
"Han hade svart, svallande hår.
"Tänderna var pärlvita.
"Men de framhävde bara hans fasansfulla, vattniga ögon,
"skrumpna hy och smala, svarta läppar."
Godnatt.
Du sjöng inte sången.
Inte ikväll, Elias.
Men du brukar alltid sjunga den.
Du är för gammal för sånger.
Blunda så sover du strax.
Vad?
Jag sa inget.
Jag kan höra dig tänka.
Det är inget.
Tycker du att något är konstigt?
Med mamma?
Tänk om det gått så lång tid sen vi sågs
att hon inte tycker om oss längre?
Hon är vår mamma.
Det är hennes jobb att gilla oss.
Ni är mina solstrålar
Mina små solstrålar
Ni gör mig glad
När himlen är grå
Ni kommer aldrig få veta
Hur mycket jag älskar er
Snälla, ta inte mina solstrålar ifrån mig
...varning för kraftigt åskväder i hela regionen
från imorgon ända till fredag förmiddag.
Kurragömma i skogen? Du kan gömma dig först.
Du, Elias.
Elias.
Vad kallar man den snyggare tvillingen?
Vad?
De flesta kallar mig Lukas.
Hon spikade nog för den i vintras.
Mamma sa att vi inte fick.
Elias.
Elias. Vad gör du däruppe?
Vad gjorde du därinne?
Jag sa ju åt dig att vara där jag kan se dig.
-Det var inte mitt fel. -Det är visst aldrig ditt fel.
Vi gick bara in en sekund.
Inte ett ord till.
-Lukas tappade sin basebollhandske... -Tyst!
Stanna inomhus från och med nu.
Gick det bra?
Jag ville inte göra henne arg.
Du gjorde inget fel.
Förlåt.
Den där fläcken i ladan...
Jag tror det var blod.
Vilken fläck?
Den på väggen.
Det var säkert bara målarfärg.
Det är problemet. Han är aldrig ifrån Lukas.
Jag kom på honom med att gå in i ladan.
Han vet att något är fel.
Jag står inte ut här en sekund till.
Jag måste få ett slut på det.
Han måste försvinna.
Hur länge måste jag fortsätta låtsas?
Vänta.
-Vad menade hon med låtsas? -Jag vet inte.
Hon gillar inte att vi alltid är tillsammans.
Vad?
God morgon.
Jag hörde tvättmaskinen.
Tvättar du något?
Hallå? Vad är det i tvätten?
Mina lakan.
Hallå?
Vänta en sekund.
Jag hör inget.
Inte jag heller.
Säg något.
Hallå?
Utan mat eller vatten...
...har de modet och viljan att överleva?
Vart ska den?
Där hon inte letar.
Hennes medicin.
Det står: "Kan göra dig dåsig."
Hoppas hon tog många. Lägg den under sängen.
Gå in dit.
Jag sa ju att något var fel.
Varför rökte hon? Hon avskyr rökning.
Vad?
Vad är det, Lukas? Berätta.
Hon sa att vi var för gamla för sången.
Tänk om hon inte sjöng för att hon inte kan texten?
Hon sjöng den varje gång hon nattade oss.
Mamma ja.
Jag tror inte det är mamma.
Nej.
Det kan inte stämma.
-Du sa att hon låtsas... -Du försöker skrämmas.
-Låtsas vara henne... -Sluta!
Säg att du vet att det är hon så slutar jag.
Där.
Vad?
Titta på ögonen.
Gröna.
Blå.
Jag har rätt. Där har vi bevis.
Ring pappa igen.
Han svarar inte.
Lämna ett meddelande.
-Hallå? -Kom inte in.
Kom igen, öppna.
Jag gillar inte låsta dörrar här hemma.
-Vad pågår därinne? -Inget.
Okej. Jag... vet att det inte varit så bra mellan oss.
Jag vill börja om.
Allt förlåtet?
Jag har lagat middag.
Kycklingnuggets.
Hallå?
Vi är inte hungriga.
Du måste komma ut så småningom.
Ring pappa.
-Filma mig inte. -Jag filmar inte. Vem filmar?
Kom igen, älskling. Jag ser sliten ut. Stäng av.
Hon är så vacker.
Dags för låten.
Ni är mina solstrålar
Mina små solstrålar
Ni gör mig lycklig
När himlen är grå
Ni får aldrig veta
Hur mycket jag älskar er
Snälla, ta inte mina solstrålar ifrån mig
Var är den?
Upp med dig.
-Vad? -Berätta var den är.
-Vad? -Vad pratar du om?
Du är inte dum, så spela inte dum.
-Ge mig mobilen. -Men vi har inte gjort något.
Du ljuger.
Du ljög för mig.
Du var olydig och ringde pappa.
Jag vill inte att han trakasserar mig
för att du lurat i honom en massa nonsens.
-Vi ljuger inte! Vi har inte ringt pappa. -Tyst! Sluta prata!
Ge mig mobilen bara.
-Nej! -Ge mig den.
-Sluta! Du får inte! -Mamma!
Sluta!
Vart ska du?
Stanna!
Vad gör du?
Ge tillbaka den!
Du måste lära dig vad som händer när man ljuger.
Så här går det när man inte talar sanning.
Det är inte rättvist.
Rättvist?
Hur skulle det här vara rättvist?
Tror du jag gillar det här?
Jag tar första vakten.
Du kan sova.
Vad är det?
Det är hon.
Vad gör du?
Svara.
Fan! Vad är det för fel på dig?
Kom tillbaka!
Vad händer?
Jag ville bara vara säker.
Elias, vi låser inte i det här huset.
Gubben, jag är inte arg på dig. Jag...
Jag vill bara prata.
Försvinn!
Öppna den jävla dörren!
Jag räknar till tre.
Ett.
Två.
Fan!
Jag har försökt vara snäll.
Jag har varit förstående.
Jag har försökt spela med.
Jag gjorde som man skulle.
Och det här är tacken jag får?
Din egen mamma?
Du är inte vår mamma.
Vad sa du?
Säg inget, Elias.
Tala högre.
Ställ dig upp!
Elias.
Du är inte vår mamma.
Vilken hemsk sak att säga.
Gör det inte.
Vår mamma älskade oss.
Ta tillbaka det där.
Vi älskar dig inte. Vi hatar dig.
-Lukas, säg det. -Prata med mig, inte honom!
Vad har du gjort med vår mamma? Var är hon?
Du ljuger, Elias. Du talar inte sanning.
-Det är du som ljuger! -Säg att jag är din mamma.
-Det gör ont! -Säg det!
-Nej! -Sluta!
Jag har skämt bort dig, men nu räcker det.
Nu ska det bli ändring. Förstått?
Släpp mig!
-Inga fler lögner! -Sluta!
-Säg det!
-"Du är min mamma." -Sluta! Det är kallt!
"Du är min mamma."
Säg det.
-Nej! -"Du är min mamma."
-Snälla! -"Du är min mamma."
Säg det, Elias.
"Du är min mamma."
Du är min mamma.
Vi måste härifrån.
Det är inte säkert här.
Kom igen!
Hallå? Vi behöver hjälp! Öppna!
Snälla, öppna dörren!
Det är ingen hemma.
Ingen ström.
Telefonen är också död.
Vi får stanna här tills stormen gått över.
Undrar var mamma är nu.
Tror du hon saknar oss?
Klart hon gör.
Tror du...
Tror du hon är okej?
Mamma skulle slåss mot alla skurkar i världen för att rädda oss.
Jag vet att hon är okej.
Det är för tyst.
Säg något.
Vadå?
Det kvittar.
Vad som helst.
Berätta en saga.
Okej.
Innan vi föddes...
Om du tänker retas
-är jag inte på humör. -Tyst, Elias.
Innan vi föddes
när vi var så små att ingen visste att vi fanns där,
när vi var en person...
Som de flesta är.
De flesta förblir en.
Men vi var smarta.
Vi delade oss och blev två.
På så sätt var vi aldrig ensamma igen.
Lukas?
Hallå!
Ta det lugnt, lille vän.
Ingen fara. Jag tänker hjälpa er. Okej?
San?
Kom och kolla vad jag hittat.
Vem är den här personen?
Det vet vi inte.
Hon täcker för ansiktet.
Men hon skrämmer dig?
Berätta om kallvattnet.
Du, Sandy.
Okej.
Först och främst måste vi åka härifrån.
Vart ska vi?
Till en trygg plats med en riktig säng.
Jag lovar att inte det inte är någon fara.
Nej, de för hem oss.
-Det kan de inte. -Vänd om.
Stanna bilen!
Snälla!
Okej, hoppa ur bilen.
Ni två är riktiga änglar.
Att vara ute en sån här natt...
Jag kan inte tacka er nog.
Du borde tacka din granne.
Om det inte vore för deras rörelsesensor...
Jag vill inte ens tänka tanken.
Säkert att ni inte vill ha kaffe?
Det är bra, tack.
Varmchoklad, te? Inget? Jag tror gasen fungerar.
Tack, det är bra.
Det var en sak...
-Gary. -Vad?
Om det går bra...
Det är pinsamt att fråga, men jag tänkte be om selfie.
Gary.
Jag är ett stort fan.
Jag visste inte att jag hade några kvar.
Jag är smickrad, men det får bli en annan gång
för jag är inte iordninggjord, så...
Nej, det är klart... förlåt mig.
Det är ingen fara.
Jag ska skicka några signerade foton
och dvd-filmer ner till stationen.
-Det är det minsta jag kan göra. -Har man sett.
Tack.
Vi har några fler saker att diskutera.
Du måste vara genomfrusen.
Gå och tappa upp ett varmt bad, vet jag.
Jag kommer strax, okej?
Alla kan ändra ansiktet med plastikkirurgi.
Hon lurade polisen.
De känner henne inte.
Jag kan inte påstå att allt är normalt,
men att tro att jag är en bedragare.
Jag försöker bara få en helhetsbild.
-Jag vet. -Jag följer bara protokollet.
Kryssar i rutorna.
Jag förstår att det kan vara jobbigt att prata om.
Men jag skulle aldrig göra mitt barn illa.
Självklart inte. Jag såg läppen,
-så var tvungen att fråga. -Ja.
Får jag fråga hur det gick till?
Han lekte vid poolen och måste ha halkat.
Jag sa åt honom en miljon gånger att vara försiktig.
Jag tjatar alltid om det.
Ibland vet jag inte vad jag ska göra.
Det är...
...skrämmande, den där gränsen mellan
verklighet och fantasi.
Den har försvunnit.
Tack.
Jag känner mig så ensam här ibland.
Nå, barn inbillar sig saker.
Det går över.
Jag hoppas du har rätt.
Vi ska lämna dig ifred nu.
Jag vet inte vad jag ska säga. Men jag kommer sova gott inatt.
Vi är alla hemma i trygghet
tack vare er.
-Ta hand om dig. -Jag ska skicka de där dvd-filmerna.
Okej. Tack.
-Godnatt. -Tack.
Ingen kommer att tro två små barn.
Inte när hon är där.
Så vad gör vi?
Vi försöker igen imorgon bitti.
Nej.
Vi måste hitta mamma.
De har åkt nu.
Det är bara vi här.
Förstår du vad du utsatt mig för ikväll?
Jag gick ut i ovädret och letade efter dig.
Var tvungen att ta av bandaget tre dagar för tidigt.
Tur för dig att jag inte är vanställd.
Jag vet att du är vaken.
Det är okej.
Ignorera mig bara.
Var rädd för mig.
Hata mig. Men jag går ingenstans.
Du kommer älska mig så småningom.
Är det någon slags lek?
Jag tänker inte leka.
Var är mamma?
Okej.
Jag har ett förslag.
Jag lovar, sluta nu...
...så ska jag inte vara arg.
Jag förlåter dig.
Du har blå ögon.
Mammas är gröna.
Är det vad det handlar om?
Mina ögon?
Herregud.
Elias, det är min porträttbild.
Jag har färgade linser på jobbet. De är i väskan där nere.
Titta på mig. Jag har blå ögon.
Det funkar inte.
Om vi går nu hinner vi till pappa innan det mörknar.
Jag överger inte mamma.
För Guds skull!
Var är hon?
Gör inte så igen.
Förstått?
Ta de där...
Jag svär vid Gud!
-När jag kommer loss ska jag... -Var är hon?
Hur många gånger måste jag säga det?
Jag är här, Elias.
Jag gav er mat.
Jag uppfostrade er.
Jag var uppe om natten med er.
Jag gjorde allt för att göra er lyckliga.
Jag är din jävla mamma!
Det här är slöseri med tid.
Hon kommer fortsätta ljuga och hitta på ursäkter.
Lyssnar du ens?
Vad är det nu?
Mamma slänger inte våra teckningar. Hon behåller allt, de dåliga med.
Okej...
Hon förvarar dem i en skolåda.
-Jag fattar! -Nej!
Mammor gör inte så här.
Mammor plåstrar om sår.
Mammor leker med sina barn och sjunger vaggvisor.
Elias, vi går.
Snälla Elias, låt mig...
Kom så går vi.
Du vet att det är jag.
Du vet det.
Hon låtsas.
Hon har låtsats hela tiden.
Vi kan inte stanna längre.
Vi måste gå.
Elias, vad gör du?
Letar efter hennes väska.
-Varför? -Linserna skulle ligga där.
Men hon ljuger.
Vi kan inte tro på ett ord hon säger.
Vi måste vara säkra.
Tänker du verkligen söka igenom hela huset?
Jag såg den här någonstans.
Det är ett slöseri med tid.
Den är här.
Inga linser, precis som jag sa.
-Säkert? -Tror du mig inte?
-Jo, men... -Du låter henne komma mellan oss.
Vi måste ta oss i säkerhet.
Sen kan vi leta efter mamma.
Vi ska hitta henne.
Jag lovar.
Vi kan inte lita på någon.
Vi måste ringa efter taxi och låtsas som ingenting.
Vi kan inte lämna henne så här.
Om vi släpper lös henne kommer hon hindra oss.
Tro mig, allt kommer gå bra.
Jag ska bara göra lite matsäck.
Ta det du vill så ses vi därnere. Okej?
Elias.
Elias, hör du mig? Jag vet att du är där.
Jag måste berätta en sak.
Där är du ju.
Min rara pojke.
Jag har tänkt på en sak.
Du...
...du har rätt.
Jag har inte varit mig själv.
Men...
Jag ska bättra mig.
Jag lovar.
Det värker överallt.
Kan du...
Kan du lossa på en av dem en liten stund?
Jag borde inte.
Sa Lukas det?
Du är en smart pojke, Elias.
Du kan tänka själv.
Du måste inte alltid göra som din bror säger.
Elias.
Tack. Du är en duktig pojke.
Varför rev du sönder min teckning?
Jag borde inte ha gjort det.
Det var ett misstag.
Ibland så gör folk...
...sånt de inte menar.
Jag var upprörd.
Varför var du upprörd?
Vad gör du?
Elias.
-Du borde inte vara här. -Hon var törstig.
Jag gav henne lite vatten.
Lyssna på mig, Elias.
Lyssna inte på honom.
Lyssna på mig.
Jag är din mamma.
Vad har du i handen?
Snälla.
Elias, stanna hos mig.
Hon hade ont i armarna.
Jag skulle precis binda om dem.
-Tänkte du släppa henne? -Jag skulle binda om dem.
Stanna hos mig, gubben.
Hämta tejpen.
-Vad? -Och en strumpa.
Varför?
För att hindra henne från att ljuga.
Elias.
Vad gör du?
Elias.
Nej, gubben... Jag läker fortfarande.
Snälla.
Snälla, gör det inte.
Du gjorde det rätta.
Tillsammans är vi starka, visst?
Jag har kakor och kex. Ska vi ta med Pop-Tarts?
Vill du ha?
Elias, Pop-Tarts?
Kan du öppna dörren?
Vad ska vi göra?
Släpp inte in dem. Är du galen?
Men de har redan sett oss.
De såg dig. Gör dig av med dem.
Vet du vad? Du är anhållen.
Skojar bara. Lite polishumor. Förlåt.
Kan du hämta din mamma?
Hjälp!
Hon är ute.
Säker? För bilen står i garaget.
Hon har fler än en bil.
Där ser du.
Hon är inte här. Kan du hälsa att vi kom förbi?
Var sa du att hon var?
Hjälp mig!
Hjälp!
Låt ungen vara.
Hon åkte nog in till stan en sväng.
Låt honom tala för sig själv.
Vet du var din mamma är?
Hon gick in till stan.
Kan vi inte ringa henne lite snabbt?
-Herregud, Sandy. -Det går jättefort.
Vi kan komma tillbaka sen. Hon blir inte glad
-att vi trakasserade ungen. -Det ringer.
-Röstbrevlåda. -Nöjd?
-23-20? -23-20, jag hör dig.
Jag kommer strax.
Elias, har du något du vill berätta för mig?
Jag har ett barn, vet du.
En liten flicka, mycket yngre än du.
Hon heter Alma, och om hon någonsin skulle hamna i knipa
hoppas jag hon vet hur man ber om hjälp.
Förstår du vad jag säger?
Du kommer inte hamna i trubbel.
Ett traktorsläp har vält på väg 7.
Elias.
Du, nu går vi.
Allt är bra.
Fint. Jag åker med eller utan dig.
Vi kommer tillbaka ikväll när din mamma kommit hem.
Du är så dålig på att ljuga.
Jag ringer en Uber.
Var är de?
Jag glömde tandborsten.
-Allvarligt? -Det går fort.
Bilen kommer snart.
Jag kommer strax. Be honom vänta.
Låt mig förklara.
Du ljög.
-Elias... -Det är hon.
Lyssna på mig.
Varför hatar du henne?
Jag ska berätta, men släpp inte loss henne.
Du måste lita på mig.
Okej?
-Släpp henne! -Elias, vänta!
Jag försöker hjälpa dig.
Elias, snälla!
Öppna dörren!
Hon kommer göra dig illa. Snälla Elias!
Hon vill att du ska vara ensam.
Öppna dörren!
Hon kommer bara ljuga för dig!
Elias!
Elias.
Mamma.
Mitt barn.
-Förlåt. -Det är ingen fara.
-Jag ville inte göra så mot dig. -Det är ingen fara, vännen.
Jag är här.
-Jag är här. -Det var Lukas hela tiden.
Han ljög.
Han sa att du inte var vår mamma och att jag skulle skada dig.
Jag ville inte.
Det är okej.
Är du inte arg på mig?
Nej.
Nej, jag är inte arg.
Nej.
Jag är rädd.
Jag vet inte vad som händer.
Kan du prata med Lukas?
Jag tror det är något fel på honom.
Jag vill att allt ska bli som förut.
Vännen.
Du måste göra något för mig.
Följ med mig.
Lukas?
Mamma.
Jag hittar inte Lukas.
Det är okej, gubben.
Kom så går vi.
Det är ingen fara.
Jag är här.
Lukas?
Kom.
Det är okej, vännen. Jag är här.
Jag vill att du tittar på det.
Det är ingen fara.
Berätta vad du ser.
-Målarfärg? -Nej.
Tänk efter noga, vännen.
Jag vet inte.
Jo det gör du, Elias.
Du vet vad det är. Säg det nu.
Snälla Elias. Nu slutar vi låtsas.
Jag kan inte.
Jag försökte, men jag stod inte ut med att du pratade med honom,
lekte med honom.
-Jag... -Sluta.
Sluta.
Älskling, lyssna på mig.
Det var inte ditt fel.
Det var en olycka.
Du visste inte att pistolen var laddad. Du lekte bara.
-Du ville inte skada honom. -Snälla, sluta.
Jag vet att det är svårt, men lyssna på mig.
Vi kan börja om.
-Sluta. -Du måste inse vad som är verkligt.
-Nej. -Snälla...
Det här är verkligt.
Vi delade oss och blev två.
På så sätt var vi aldrig ensamma igen.
Titta på det.
Inga fler låtsaslekar.
Vi är lyckligt lottade, för du och jag är en och samma.
Jag kan aldrig göra dig illa.
Du kan aldrig göra mig illa.
Gränsen mellan verklighet och fantasi har försvunnit.
-Det här är verkligt. -Sluta.
-Inga fler låtsaslekar. -Snälla, sluta.
Inga fler låtsaslekar.
Nej!
Mamma?
Du var... Du var nyss...
Du har inte gjort något fel, gubben.
Och du var så stark.
Undertexter: Maja Fjällström
Kreativ ledare Monika Andersson bben.