‫להזין את האדמה.‬
‫להזין את האדמה. להזין...‬
‫הזמנה חדשה, שולחן עשר.‬
‫שלוש מנות ברווז, פעמיים צדפות, מנת בקלה אחת.‬
‫כן, שף!‬
‫הזמנה חדשה, שולחן שתיים. פעמיים בקר, פעמיים לובסטר, פעמיים ברווז.‬
‫פעמיים בקר, פעמיים לובסטר, פעמיים ברווז!‬
‫קדימה.‬
‫אלוהים אדירים! מה זה? שעת החובבנים?‬
‫איפה הראנרית שלי?‬
‫- חמש עשרה שניות, זב, קדימה! - כן, שף!‬
‫אני לא מעוניין בביטוי העצמי שלך.‬
‫תנקה את זה.‬
‫צריך להחליף מנת בברווז בבקלה בשולחן עשר. אני מכניס את זה.‬
‫אתה רציני, שמוק?‬
‫שמעת את זה?‬
‫שני ברווז, שתי צדפות, שני בקלה לשולחן עשר.‬
‫הפילה ייראה סקסי כל כך שתרצה לעזוב את אשתך.‬
‫- היית מזדיין עם הפילה הזה, פידר? - בטח שכן.‬
‫בטח שכן! ככה עושים את זה, אנשים. תראו ותלמדו!‬
‫כדי לבשל אוכל מעולה אנחנו זקוקים למוצרים הטובים ביותר‬
‫ולשליטה בטכניקה קלאסית, זה ברור.‬
‫אבל כדי להיות שף אתה צריך לאהוב טעם של דם,‬
‫אתה צריך לאהוב את המאבק.‬
‫לכן קראתי למסעדה שלי "טאורוס".‬
‫אלוהים הוא השור,‬
‫כדי שאזכור לבשל לא רק עם השכל אלא גם עם הביצים.‬
‫מרצ'לו ריצ'י. אגדה.‬
‫שיהיה לכם ערב קסום, רבותיי.‬
‫- ערב טוב. - ערב טוב.‬
‫בואי. תשתי משהו.‬
‫מה קרה?‬
‫תשמע, אני רוצה להתחיל בכך שאודה לך.‬
‫שבע השנים האחרונות היו‬
‫חוויית למידה יקרת ערך בשבילי...‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫את עוזבת?‬
‫לאן?‬
‫ל"מנזה"?‬
‫חסר לך אם תגידי "מנזה".‬
‫- אהרוג את ג'ספר. - לא.‬
‫אם תעזבי את תדפקי אותי.‬
‫אז אני אכפיל את המשכורת שלך.‬
‫אתה תשלם לי כל כך הרבה?‬
‫תירגעי לך.‬
‫את עשירה עכשיו. תהיי שמחה כבר.‬
‫אני עוזבת כדי להיות השפית הראשית במסעדה משלי.‬
‫- יש לנו אתר יפהפה בצפון... - "לנו"?‬
‫המסעדן השותף שלי, אנדריאס סולטני.‬
‫אנדריאס הזה יודע כמה קשה עבדת כדי לקבל מקום במטבח שלי?‬
‫על מה את מוותרת?‬
‫למה?‬
‫כי זה החלום שלך?‬
‫לא. אלוהים. תפסיקי.‬
‫כשהכול יתמוטט, ואין ספק שזה יקרה,‬
‫לא יהיה לך לאן לברוח, איפה להתחבא,‬
‫תישארי רק עם עצמך ועם ההחלטות שלך.‬
‫את חיילת. יש לך כישורים.‬
‫אבל בחייך, ילדה,‬
‫את לא בוסית.‬
‫אני חייבת.‬
‫חשוב לי לעזוב ברוח טובה.‬
‫אתן לך שבועיים ואמצא לך מישהו מדהים.‬
‫אל תטרחי. ‬
‫בית המטעמים‬
‫היי, עירונית! איפה למדת לחנות, לעזאזל?‬
‫לא, אני לא מדבר איתך, אחי. אני חייב לזוז.‬
‫כן, אדבר איתך אחר כך.‬
‫הכול שלך, מותק.‬
‫איך זה נראה?‬
‫מגעיל כמו שאני זוכר?‬
‫אפילו גרוע יותר.‬
‫אל תצפי ממני לנקות, אבל מה דעתך שנחגוג?‬
‫- עכשיו? - ממש עכשיו! קדימה!‬
‫היה קשה להזמין מקום ברגע האחרון,‬
‫אבל אני ואריק חברים ותיקים.‬
‫- היי. - אתה חבר של אריק האס?‬
‫אנדריאס סולטני, הקדמנו. כבר היית כאן, נכון?‬
‫לא. לא היה לי יום חופש כבר שבע שנים.‬
‫אנחנו מוכנים.‬
‫כן, אנחנו יכולים ללמוד הרבה מהמקום הזה.‬
‫את יודעת, חדר אוכל קטן, מיקום נידח.‬
‫הם הוכיחו שאנשים יגיעו‬
‫לחוויה קולינרית ביעד יוקרתי.‬
‫אנחנו צריכים ליצור התלהבות רצינית, כמה עיתונאים איכותיים.‬
‫ואנחנו צריכים להפוך אותך לדבר הגדול הבא.‬
‫בת החסות של מרצ'לו ריצ'י.‬
‫את יודעת, שמעתי מספר מקורות שקוראים לך ככה.‬
‫אני עושה שיעורי בית.‬
‫תשמע, אני רואה את זה ככה...‬
‫אנחנו מבקשים מאנשים לצאת למסע רק כדי להגיע למסעדה שלנו.‬
‫אז עלינו להרוויח את זה.‬
‫חשבתי על אווירה של מרכז העיר, כמו בית הקפה "מאמן" או החנות "פרוטה".‬
‫הכול אותנטי, מתוחכם, פאקינג מחלקה ראשונה.‬
‫יוקרה מטורפת.‬
‫דומיניק קרן והחלום הרטוב של "דה אינפצ'ואיישן".‬
‫פראי. נשי.‬
‫נשי?‬
‫כן. את יודעת,‬
‫מרכיבים סקסיים שהנזל וגרטל ליקטו בחצר האחורית,‬
‫שנקצרו מהגינה הייחודית שלנו.‬
‫תצטרך להשאיר את זה לגננת הזקנה שלך.‬
‫אחי, אני מניוארק. אני לא יודעת כלום על גינון.‬
‫ואני ילד מרושש מפילדלפיה, אבל פאקינג תסתכלי עלינו עכשיו.‬
‫אז, למה השף הקודם שלך פרש?‬
‫הוא מצא עבודה טובה יותר?‬
‫מגנוס? כן, משהו כזה.‬
‫מגנוס סומרלאט?‬
‫מה, את מכירה אותו?‬
‫לא. אני סתם מעריצה.‬
‫זה מטורף. מגנוס סומרלאט היה השף שלך.‬
‫כן. די מטורף.‬
‫מר סולטני, שאר המוזמנים שלך הגיעו.‬
‫בסדר.‬
‫שנלך?‬
‫היי, יפהפייה!‬
‫"רק משהו קטן לאכול במסעדה של חבר שלך"?‬
‫אתה ממזר שחצן.‬
‫היי, אל תשנאי את השחקן.‬
‫לוצ'יה, אני רוצה להכיר לך את הדבר הגדול הבא.‬
‫שמעתי עלייך הרבה.‬
‫צדפה על הגריל עם סלסה ירוקה פיקנטית וענבי ים,‬
‫מוגשים עם כף של חילזון מתובל.‬
‫אספרגוס לבן בבישול מדויק בציר שנטרל‬
‫עם אמולסיית חלמון מעושנת.‬
‫זה אדמתי.‬
‫ברווז משומר במלח עם ערמונים קלויים,‬
‫שום שחור ושמן פטריות.‬
‫רוצים עוד אורז? לא, אני צוחק איתכם. כן.‬
‫- שף אריק! - היי, חבר'ה.‬
‫בסדר, אני צריכה ללכת לפדר את האף.‬
‫"לפדר", לפדר?‬
‫לא, מניאק. אני חייבת להשתין.‬
‫היי, מה את חושבת עליה?‬
‫מה איתה?‬
‫אני יודע שאת בטח רוצה להביא סו-שף משלך, אבל...‬
‫הבחורה הזאת היא סו-שף?‬
‫כן, נפגשנו ב"מרשיי".‬
‫קורות חיים קטלניים.‬
‫את תאהבי אותה.‬
‫קיוויתי שתזרמי עם זה אבל אם זה מוגזם, זה...‬
‫לא אמרתי את זה.‬
‫היי, מה דעתכן שנעשה כמה שוטים?‬
‫כן!‬
‫- אלוהים. פצ'וגה! - על הבית.‬
‫אלוהים.‬
‫- תודה. - כמובן.‬
‫בסדר, בואו נרים כוסית.‬
‫לחיי לעשות את הדבר הכי מטורף ומטופש בעולם...‬
‫לפתוח מסעדה.‬
‫- לחיים. - לחיים.‬
‫אלוהים.‬
‫- כן. - תיהנו.‬
‫- היי, דרה. - כן.‬
‫מה דעתך שניתן לה תקופת ניסיון?‬
‫- מותק! - באמת?‬
‫כן. כאילו, שיהיה.‬
‫בואי כשהמטבח יהיה מוכן.‬
‫תודה. אני מעריכה את זה מאוד.‬
‫יופי! התחלנו.‬
‫היי, את פנויה ביום ראשון? המשקיע שלנו רוצה לפגוש אותך,‬
‫לטעום כמה מהרעיונות שלך לתפריט.‬
‫כן.‬
‫- את יכולה להתמודד עם ארוחה, נכון? - כן. אין בעיה.‬
‫- בסדר. - אני יכולה לעזור?‬
‫אני אסתדר עם זה, אבל תודה.‬
‫היי, סירי, תאשרי את ארוחת הערב עם טולי.‬
‫הזמנתי לך אובר, בסדר?‬
‫מכאן, אהובתי.‬
‫תודה.‬
‫ביי, יפהפייה.‬
‫עוד בישול איטלקי קלאסי‬
‫אם אתם לא יכולים לסבול את החום...‬
‫מלטונין, 0.5 מ"ג‬
‫במקרה שהמחברת אובדת, נא להחזיר למגנוס סומרלאט.‬
‫הלו?‬
‫שיט.‬
‫אתה הבחור המקומי, אלווין, נכון?‬
‫כן.‬
‫אלווין. נהדר. בסדר, בוא נתחיל לעבוד.‬
‫היי, וברוכים הבאים ליסודות הגינון.‬
‫אין מקום טוב יותר להתחיל מאשר באדמה שלכם.‬
‫כן, אני מוצאת את הספקים הכי טובים.‬
‫מצאתי שוק פירות ים קטן ומדהים.‬
‫אבל המרכיבים הכי טובים יגיעו מגינת הירקות שלנו.‬
‫הגינה שמגנוס השאיר?‬
‫היא מתפקדת באופן מלא.‬
‫תראי אותך, את ממש כמו שפית מערוץ הבישול.‬
‫אתה קורע מצחוק.‬
‫המטבח של מרצ'לו תצטיינו ותבשלו בסטייל‬
‫אוי, פאק.‬
‫שאני אמות.‬
‫לעזאזל!‬
‫דרה, אנחנו צריכים לבטל את הארוחה.‬
‫מה? לא.‬
‫לא. יש כאן בעיית חרקים,‬
‫והיית צריך להביא לכאן מדביר אתמול.‬
‫אלוהים.‬
‫אתם פאקינג צוחקים עליי?‬
‫אלוהים.‬
‫לא.‬
‫איזה זין!‬
‫חייבים לדחות את הארוחה. בסדר?‬
‫לא. מאוחר מדי. טולי כבר נסע צפונה.‬
‫הוא מעריץ גדול של מרצ'לו,‬
‫אז פשוט תעשי את מה שאת יודעת.‬
‫אמרת שתוכלי להתמודד עם זה.‬
‫בסדר. כן, אין בעיה.‬
‫בסדר. זאת הכתובת של מקום עם פירות ים מעולים.‬
‫תבקש את ויקטור, ואז בבקשה תראה לו את הרשימה.‬
‫באותו הרחוב אמורה להיות מכולת בוטיק‬
‫שיש בה כל שאר המצרכים.‬
‫תחפש בחור עם שפם. דאסטי, ראסטי, משהו.‬
‫- תגיד שאנחנו רוצים רק את הטוב ביותר. - הבנתי.‬
‫מה זה "פרו-סקיי-יו-טו"?‬
‫פרושוטו?‬
‫תשתמש ברשימה!‬
‫הנה אתה. אני אעזור לך‬
‫כי אני חייבת להתחיל עם הציר ו... מה זה?‬
‫שני המקומות סגורים ביום ראשון.‬
‫ניסיתי להתקשר אבל הסוללה שלי מתה.‬
‫אבל קניתי הכול.‬
‫לא היה להם שד ים, אז קניתי עוף במקום.‬
‫טוב.‬
‫נצליח עם מה שיש.‬
‫זה מה שאנחנו עושים, מצליחים עם מה שיש.‬
‫כמו שאתם רואים, אנחנו עדיין מארגנים הכול.‬
‫כל הפריטים האלו שכאן... צריך לסיים את הגימור שלהם.‬
‫בואו מכאן. בואו.‬
‫אתם תאהבו את חדר האוכל הזה. גם אתה, השף אריק.‬
‫- זה ממש נחמד. - כן.‬
‫- את מקווה שתוכלי לעבוד כאן? - מחר.‬
‫קדימה.‬
‫יש לנו סלט קיסר מפורק‬
‫עם עוף צלוי בעשבי תיבול וחסת פנינה קטנה על הגריל. תיהנו.‬
‫ארוחה טובה לעיניים שלי.‬
‫נחמד. העוף כל כך רך.‬
‫אבל אולי...‬
‫האנשובי, נכון?‬
‫בדיוק. הוא קצת מוגזם.‬
‫אבל... בכל זאת, איזון נהדר.‬
‫קרוטונים טובים.‬
‫לחמניות לבוקר‬
‫יש לנו מרק בצל מקורמל עם בצלצלים חרוכים וקצף בצל,‬
‫מוגש עם מאפה שקדים קלויים.‬
‫קלמארי מצופה בפירורי לחם‬
‫בסדר.‬
‫ריזוטו מהיר‬
‫יש לנו ריזוטו דיו-דיונון עם קלמארי ואיולי זעפרן.‬
‫אני אוהבת את צבע הזעפרן. הוא יפה מאוד.‬
‫הכף הייתה חמה. אביא לך כף חדשה.‬
‫אתם יודעים, זה פשוט... הכף יכולה להיות חמה מאוד.‬
‫מה זה היה?‬
‫תראה, חשבתי שראיתי... אתה יודע מה? לא משנה.‬
‫תירגעי עם הקפאין, בסדר? בואי, תגידי שלום. קדימה.‬
‫לא השארתי פירור בצלחת,‬
‫אבל להיראל יש כמה הערות.‬
‫אני היראל סן. נעים מאוד.‬
‫הבלוג "אומי'ס פיסט". קראתי אותו.‬
‫אני מריח התחלה של כתבה נלהבת על הצצה חטופה?‬
‫יש לי מדיניות בשביל חברים.‬
‫אם אין לי משהו נחמד להגיד, אני לא כותבת.‬
‫טוב, אנחנו לא חברים. אז, בבקשה תחלקי איתנו.‬
‫הרגשתי שהאוכל בטוח,‬
‫כאילו עשית וי על דרישות יוקרה.‬
‫מהודר אבל מועתק. ללא סיכון. ללא נשמה.‬
‫בפשטות, לא היה קול.‬
‫טוב, היו לנו כמה מכשולים הערב,‬
‫אבל אנחנו עדיין מטפלים בבעיות.‬
‫אני מצטערת. בהצלחה.‬
‫אמרתי לך שהיינו צריכים לדחות את הארוחה.‬
‫תראה, משהו ממש לא בסדר במקום הזה...‬
‫את השפית. זאת אשמתך.‬
‫שרץ פרוותי.‬
‫אם תאכל את העגבניות שלי, אחסל אותך.‬
‫להזין את האדמה.‬
‫שפית?‬
‫הנה את. אנדריאס רוצה לדבר.‬
‫מה קרה לך?‬
‫אני רק... תגידי לו שאגיע מיד.‬
‫לא, אני מבין את זה.‬
‫היי.‬
‫בסדר.‬
‫טוב. כן.‬
‫ביי.‬
‫על מה רצית לדבר?‬
‫טולי רוצה שאבדוק כמה שפים אחרים.‬
‫אין מצב.‬
‫ארוחת ערב מאולתרת אחת ונפטרים ממני?‬
‫טולי אהב את האוכל.‬
‫לפני שהיראל נכנסה לראש שלו, הוא זלל...‬
‫זה לא משנה.‬
‫המיליונר מחליט.‬
‫עשית קטעים כאלה גם עם מגנוס?‬
‫זאת הסיבה שהוא עזב?‬
‫תתקשרי למרצ'לו. אולי הוא ייתן לך לחזור לשם.‬
‫תן לי שבועיים.‬
‫שבועיים, בלי משכורת,‬
‫ואני אתן לך תפריט רצחני. אנדריאס, אני מושקעת לגמרי.‬
‫אני רוצה ליצור תפריט מדהים בטירוף‬
‫ואני יודעת שאני יכולה.‬
‫תראה, אתה רוצה מקוריות?‬
‫עוד לא גירדתי את פני השטח.‬
‫ויתרתי על הכול.‬
‫על הדירה שלי, העבודה שלי.‬
‫אתה חייב לי את זה.‬
‫שבועיים.‬
‫וכדאי שתדהימי אותי, את שומעת אותי?‬
‫היי.‬
‫אז, חשבתי על מה שהיראל אמרה,‬
‫ומובן שיש לי הרבה רעיונות‬
‫אבל אני בטוחה שגם לך יש.‬
‫אני פשוט מתרגשת להתחיל לאלתר.‬
‫אני די בקטע של כל...‬
‫אני סקרנית. מה דעתך על חלב תפו"א?‬
‫הדעה שלי?‬
‫התקשרתי לכמה מהמסעדות בקורות החיים המזויפים שלך,‬
‫ואני יכולה להגיד לך,‬
‫שלוש שנים בעמדת האוכל הקר זה רחוק מאוד מלהיות סו-שף.‬
‫התקשרת ל"מרשיי"?‬
‫תתקשרי אליהם, כי אני מסוגלת לעשות את העבודה, נשבעת.‬
‫המניאקים האחרים לא נתנו לי לעזוב את עמדת הסלטים, טוב?‬
‫מועדון של-מי-הכי-גדול.‬
‫ברוכה הבאה למועדון של-מי-הכי-גדול שלי.‬
‫אם את רוצה להיות סו-שף, תרוויחי את זה.‬
‫בתור התחלה תכיני לי אספרסו טוב.‬
‫כן, שפית.‬
‫תפריט‬
‫שפמנון מטוגן! שד הים - דג חרב‬
‫כישורי החיתוך שלך גרועים.‬
‫יש להכיר את הסכין טוב כל כך שניתן לחתוך בלי להסתכל.‬
‫בסדר, אני מבינה.‬
‫בסדר, לא, תירגעי, ברצינות. אני... פשוט אעשה את זה שוב, בסדר?‬
‫זה לא יהפוך אותך לשפית טובה יותר,‬
‫אבל זאת דרך מעולה להבריח טבחי עמדות‬
‫שחושבים שהם יכולים פשוט לקבל תפקיד סו-שף בכיר.‬
‫פאק עם הפוזה המאצ'ואיסטית הזאת.‬
‫מה את מנסה להוכיח?‬
‫פאק.‬
‫יש לזה טעם של מזון לתינוקות.‬
‫אין מצב.‬
‫פאק.‬
‫חבר או אויב?‬
‫טעם‬
‫השפעות - תחושות‬
‫אדמתי, חריף פריך, רענן‬
‫חמוץ, סיידר תפוחים קפה... עפר‬
‫משכר... אבל מסקרן ממריץ! חריפות מחשבה‬
‫אף מגרד אבל הטעם לא נורא? קצת מסריח, טעם לוואי מותסס‬
‫מכת טעם של וסאבי, פותח את האף‬
‫משביע במהירות, כמו אוכל מנחם. בעיות עיכול...‬
‫מה אתה יודע על הבעלים הקודמים של המקום הזה?‬
‫אנחנו משלמים שכירות למנהל נכס בסינסינטי.‬
‫הנכס נקנה במכירה פומבית. למה?‬
‫סתם סקרנית.‬
‫המקום הזה הופך למוזה שלי.‬
‫המוזה שלך?‬
‫טוב, רק תזכורת, השבועיים שלך כמעט נגמרו.‬
‫בקרוב.‬
‫עליתי על משהו.‬
‫וואו. מעולם לא ראיתי עשבי תיבול כאלו.‬
‫אלו עשבי מיזונה?‬
‫כן.‬
‫מאיזו חווה?‬
‫זאת ספקית חדשה. שרה. החווה של שרה.‬
‫עסק בבעלות אישה. מעולה.‬
‫כן, היא... היא בעלת חזון.‬
‫היא...‬
‫מכליאה בין צמחים ומתנסה בשיטות גינון חדשות.‬
‫זה די מעורר השראה.‬
‫אני רואה.‬
‫רעיונות: תוספת נהדרת לסלט לנסות לייבש עלים!‬
‫לשלב עם אגוזים קלויים - אגוזי לוז? אגוזי מלך?‬
‫- את רוצה שאני אטעם? - כן. קדימה.‬
‫זה כל כך עשיר.‬
‫כן, אבל צריך משהו לקרקע את זה,‬
‫- את יודעת, כמו... - לחם מחמצת?‬
‫כן!‬
‫רגע, זה מושלם.‬
‫כי לא נרצה לנטרל את הטעם המיוחד.‬
‫אפשר לאפות לחם מיוחד.‬
‫- כן. - אנחנו בשוונג עכשיו.‬
‫תכניסי את השבבים לשם.‬
‫אני יודעת שאמרנו שהלחם הוא לנזיד,‬
‫אבל תחושת הבטן שלי אומרת לי...‬
‫- להגיש אותו לבד? - בדיוק.‬
‫לא, לחם העובש הוא מנה בפני עצמה.‬
‫זאת ממש מנה מדהימה.‬
‫אבל עדיין קצת כבדה מדי.‬
‫אני לא רוצה להזמין אנשים ולפשל.‬
‫נכון.‬
‫אולי זאת הבעיה?‬
‫- אנחנו משתמשות בטכניקה... - נכון.‬
‫...אבל אנחנו לא פוחדות מפשטות.‬
‫אנחנו מקשיבות למרכיבים ולטעמים‬
‫ואנחנו נותנות להם להוביל.‬
‫קדימה.‬
‫מושלם.‬
‫זוכרת שסיפרת לי על אלו שהתחרו של-מי-הכי-גדול?‬
‫כן.‬
‫הם תקעו גם אותי בעמדת האוכל הקר במשך שנים.‬
‫מניאקים.‬
‫ונלחמתי עם כל עצם בגופי כדי להגיע לאיפה שאני נמצאת.‬
‫אבל אני מתחילה לחשוב שהתקופה במטבח ההוא דפקה אותי.‬
‫קשה לי להוציא את מרצ'לו מהראש שלי.‬
‫הארטישוקים.‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫סליחה? אפשר לעזור לך?‬
‫מפחיד.‬
‫מה הקטע שלו?‬
‫אולי הוא חיפש את המכשפה?‬
‫הבעלים הקודמים? רגע, שמעת עליה?‬
‫לכל מי שגדל בסביבה יש סיפור על המכשפה.‬
‫איזה מין סיפורים?‬
‫סיפורים מפחידים.‬
‫קללות. חיות מחמד שנעלמו.‬
‫אלווין, אתה יודע שרק משום שמישהו קרא לה מכשפה,‬
‫זה לא אומר שהיא באמת מכשפה.‬
‫אני לא יודע, שפית.‬
‫היה לה מסדר שלם של נשים,‬
‫והן עשו דברים מכשפתיים ביחד ביער.‬
‫כן.‬
‫זה נקרא מועדון גינון.‬
‫מועדון גינון שמקריב אנשים?‬
‫שפית, אני אומר לך, היא פיתתה נשים להצטרף למסדר שלה‬
‫על ידי השתלטות על המוח שלהן.‬
‫וכשסוף סוף פרצו פנימה כדי לקחת אותה, או משהו כזה,‬
‫המקום שרץ חרקים ועובש.‬
‫אז...‬
‫אתה יכול לשמור סוד?‬
‫בטח?‬
‫ראיתי אותה.‬
‫כמו רוח רפאים?‬
‫ידעתי.‬
‫פאקינג ידעתי שהמקום הזה רדוף.‬
‫אני לא מאמין שאת ישנה פה. אני הייתי מת מפחד.‬
‫לא.‬
‫היא רק רוצה שאטפל בגינה שלה.‬
‫שאמשיך במורשת שלה.‬
‫- כמו יורשת. - בטח.‬
‫"חיים למוות, פרי קלקלה, כל הבריאה מזינה את האדמה".‬
‫אני לא בטוח, שפית.‬
‫לא הייתי אוכל משהו מהגינה שלה.‬
‫צפית ביותר מדי פרקים של "אגדות מעולם המסתורין", אחי.‬
‫הכול טוב. בחזרה למטבח.‬
‫היי, אני רק מאשר שזה יקרה מחר ב-19:00.‬
‫אני רוצה להיות כן איתך, שפית.‬
‫הרבה אנשים פונים אליי בקשר לעבודה הזאת.‬
‫אז אני מקווה שאת יכולה לשלוף איזה קסם מהשרוול.‬
‫"להזין את האדמה".‬
‫שאטו מויה צרפת‬
‫שינה אפלה‬
‫פאק.‬
‫להזין את האדמה.‬
‫את בסדר, שפית?‬
‫כן, אני בסדר גמור.‬
‫הוא כאן.‬
‫- נכנסים לפעולה. - כן.‬
‫יש לנו מרק פיקנטי של ירקות עלים מונבטים.‬
‫טרוטה משומרת בסלק עם סלק בייבי צלוי, קוויאר טרוטה וגרגירי יער כבושים.‬
‫לברק מפוספס עם רוטב צדפות, לימון וחמאה‬
‫ושמיכת צנון סגול.‬
‫לחם עובש עם חמאת עירית.‬
‫נזיד פטריות בר עם לבבות ארטישוק.‬
‫המנה נראית כאילו גירדו אותה מסוליית נעל.‬
‫דרה, פשוט תאכל אותה.‬
‫לאכול... לאכול את זה?‬
‫תאכל ביד.‬
‫- אז פשוט לאכול ביד? - כן.‬
‫ולקינוח...‬
‫מוס גרגירי בר עם טרטר לימון ופאדג'.‬
‫מה לעזאזל אתן מעשנות?‬
‫כי מה שזה לא יהיה, אני רוצה קצת.‬
‫האוכל הזה ברמה פאקינג אחרת.‬
‫איך הצלחת לעשות את זה?‬
‫לא שחשבתי שאת לא מסוגלת, אבל, אני מתכוון, וואו.‬
‫אפילו לא ידעתי מה אכלתי חצי מהזמן,‬
‫אבל... אני מתכוון, ברצינות, מאיפה זה הגיע בכלל?‬
‫כן, עשיתי את מה שאמרת פחות או יותר, דרה.‬
‫אתה יודע, פראי, נשי.‬
‫ברוכים הבאים למחנה אימונים למסעדת גורמה.‬
‫בשבוע הבא נפתח עם ארוחת הערב שלנו לחברים ולמשפחה.‬
‫החזרה הגנרלית שלנו.‬
‫זאת ההזדמנות שלנו לפתור כמה מהבעיות‬
‫לפני הפתיחה הרשמית שלנו.‬
‫כשפותחים מסעדת גורמה באמצע שום מקום,‬
‫מצליחים או נכשלים.‬
‫אז, מי רוצה לעשות כסף?‬
‫אלוהים.‬
‫מה נסגר?‬
‫היי, גבר, אתה בסדר?‬
‫תראה, אני מצטערת, אבל אתה...‬
‫אתה לא יכול להיות כאן. בסדר?‬
‫פאק!‬
‫מה קורה כאן?‬
‫מגנוס! מגנוס. לא!‬
‫מה אתה... אלוהים, מגנוס, הפאקינג יד שלך!‬
‫זה היה השף מגנוס סומרלאט?‬
‫דרה חשד שהוא גר ביער,‬
‫אבל לא האמנתי לו עד עכשיו.‬
‫אבל מה לעזאזל לא בסדר איתו? הוא לא תמיד היה ככה, נכון?‬
‫לא. בהתחלה הוא נראה בסדר.‬
‫אבל העניינים נהיו ממש אפלים.‬
‫העבודה הוציאה ממנו חלקים נוראיים.‬
‫את מכירה שפים. כולם מכורים או מטורללים.‬
‫כן, אבל מה קרה לו?‬
‫מי יודע?‬
‫- יותר מדי מתח, לחץ... - המגורים בבית רדוף?‬
‫כל כך עצוב.‬
‫הוא שף נהדר.‬
‫להזין את האדמה.‬
‫פאק!‬
‫תעזבי אותי בשקט, מכשפה מזוינת!‬
‫תזיני את האדמה המזוינת שלך בעצמך.‬
‫אם אתם בוהים בי, זה אומר שאתם לא יודעים מה התפקיד שלכם.‬
‫ואם אתם לא יודעים מה התפקיד שלכם במטבח הזה,‬
‫תלכו למסעדת מזון מהיר.‬
‫- אלווין. - כן?‬
‫תתחיל לכתוב רשימה.‬
‫נצטרך לקנות מספקים מקומיים היום, בסדר?‬
‫מה? מה קרה לסידור שלך, שרה?‬
‫שרה יכולה ללכת להזדיין! הכלבה הזאת ממש לא בסדר,‬
‫ואנחנו כבר לא תומכים בעסק שלה.‬
‫אבל... בנינו את כל התפריט סביבה.‬
‫אין שום בעיה עם קצת עלי רוקט.‬
‫תנקי את זה, בסדר?‬
‫אני פשוט... חבל שלא סיפרת לי.‬
‫מתסכל מאוד לשמוע את זה‬
‫ביום של ארוחת הערב לחברים ולמשפחה.‬
‫זאת העבודה.‬
‫תזרמי עם זה. בסדר?‬
‫אני לא רואה אותך זזה. גמגמתי?‬
‫תשמעי, תתחילי לעבוד או שאני אחזיר אותך לעמדת האוכל הקר‬
‫כל כך מהר שהראש שלך יסתחרר.‬
‫אפשר לעשות סקס כדי להשיג עבודה‬
‫אבל זה לא יעזור לך לשמור אותה.‬
‫שיהיה לך בהצלחה לבד, כלבה סקסיסטית.‬
‫את מנסה להגיש ארוחת ערב ל-50 אנשים בלי סו-שף?‬
‫מה, את משוגעת?‬
‫משוגעת? משוגעת כמו מגנוס?‬
‫- הייתי צריך לספר לך על זה... - היית צריך.‬
‫- תשמעי. - אין לי זמן לשיחה הזאת.‬
‫צא מהמטבח שלי.‬
‫- שפית? - מה?‬
‫- שולחן שתיים עובר ללחם. - כבר?‬
‫- כן. - בסדר.‬
‫אלווין, איפה העירית שלי?‬
‫- לוצ'יה בדרך כלל מכינה אותה, שפית. - איזה זין!‬
‫זה יום המזל שלך, חבר. קדימה.‬
‫שפית, שולחן עשר עדיין מחכה ללברק המפוספס.‬
‫הם לא צריכים להיות שרופים, הם צריכים להיות טעימים. תן לי את זה.‬
‫זה זבל. תתחיל מחדש.‬
‫שולחן ארבע מתקדם מהר מאוד, שפית.‬
‫שולחן שמונה מוכן לסלרי. תגבירו את הקצב, אנשים.‬
‫שולחן ארבע מתקדם למנה הבאה. את מקשיבה, שפית?‬
‫לא.‬
‫הכול טוב, שפית?‬
‫שפית?‬
‫בסדר. תיקח אותן.‬
‫לך.‬
‫בסדר. תן לי רגע.‬
‫זה בראש שלך.‬
‫אלווין, עירית.‬
‫אתה יודע מה? אני אעשה את זה בעצמי. זוז.‬
‫חבר'ה, שולחן שתיים חסרי סבלנות, מה העיכוב?‬
‫ראלפי, אתה מטפל בזה?‬
‫- לחם מאחור. נזרז אותם. בסדר, זוז. - יש לי שלושה. אני צריך ארבעה.‬
‫ראלפי, תענה לי, לעזאזל!‬
‫במה אתם מסתכלים?‬
‫אל תעמדו שם סתם ככה. תביאו לי ערכת עזרה ראשונה.‬
‫שיט.‬
‫יש לנו עיכוב בארבע הזמנות. קדימה.‬
‫- זה רק קצת דם. זה בסדר. - היא לא מתחת לכיור.‬
‫מאני, תזיז את התחת! תוציא דברים בקצב!‬
‫- איפה ערכת העזרה הראשונה? - דרה, זה קצת דם.‬
‫- אני צריך את הדבר המזריק ההוא! - מה?‬
‫אלרגיה לרכיכות, שולחן 12.‬
‫זה כתוב על ההזמנה! הנה, מצאתי אותו!‬
‫פאקינג צדפות.‬
‫יש לי אחד. מי יודע איך להשתמש במזרק?‬
‫אנחנו צריכים את דוד רודי!‬
‫פאק עם דוד רודי. בסדר, זוזי מהדרך.‬
‫למשוך את זה.‬
‫לכוון לירך.‬
‫אלוהים.‬
‫מה שלומה?‬
‫היא תחיה.‬
‫תשמעי, אם הייתי יכול לדחות את הפתיחה, תאמיני לי שהייתי דוחה אותה.‬
‫אבל אנחנו עדיין פותחים, בסדר? עם התקשורת והכול.‬
‫בסדר.‬
‫את יודעת, טולי הפסיק להשקיע בנו.‬
‫ו... אני מתקשה לממן את הדבר הזה.‬
‫השתמשתי בחסכונות שלי, הגעתי לתקרת האשראי שלי,‬
‫אפילו לוויתי כסף מהמשפחה שלי.‬
‫באמת האמנתי לך כשאמרת שאת מוכנה לזה.‬
‫ועכשיו אני צופה בך מתמוטטת.‬
‫פאק, לא.‬
‫כמעט מתה בגלל רכיכה ואצבע כרותה...‬
‫תסגרו אותה!‬
‫תתרחקי מהמטבח, כלבה.‬
‫שפית? כולם כאן. מה להגיד להם?‬
‫אם אתם לא יכולים לסבול את החום‬
‫תתרחקו מהמטבח‬
‫אנחנו עדיין פותחים הערב?‬
‫תגיד להם שאני באה.‬
‫כן, שפית.‬
‫- אלווין? - כן?‬
‫מה קרה לה? למכשפה?‬
‫האמת היא שאני לא יודע.‬
‫אבל אמרו שהמצב נהיה נורא כל כך שהעיירה נאלצה לעצור אותה.‬
‫- צהריים טובים. - הי, שפית.‬
‫- ראלפי. - מה קורה, שפית?‬
‫- מאני. - שלום, שפית.‬
‫- פידר. - כן, שפית.‬
‫תודה שאתה ממלא מקום. אתה מוכן לזה?‬
‫לגמרי, שפית.‬
‫לוצ'יה.‬
‫שמחה שחזרת. אנחנו צריכים אותך.‬
‫היי, שפית, אני יכול לדבר איתך לרגע?‬
‫- כן, בטח. - אפשר ללכת למקום פרטי?‬
‫יש לי זיליון דברים לעשות אז תגיד לי עכשיו.‬
‫טוב, היו הרבה עליות ומורדות במטבח‬
‫- ואני כאן כדי... - מה זה הנאום הזה?‬
‫לתת לנו נקודת פתיחה הוגנת,‬
‫אז הכרזתי‬
‫שהשפית הערב תהיה לוצ'יה.‬
‫- אתה עובד עליי? - אמרת את זה בעצמך.‬
‫היא מכירה את התפריט טוב יותר ממך אז אם לא אכפת לך...‬
‫מה?‬
‫תרגישי חופשיה לקחת לילה חופשי.‬
‫לא, תסלח לי...‬
‫מי ידע על זה?‬
‫אני יכולה להזכיר לך שהכול כאן,‬
‫האוכל, המטבח המתפקד,‬
‫אפילו השירותים שכבר לא סתומים,‬
‫הם בזכות המוח שלי,‬
‫הדם שלי, הביצים שלי!‬
‫- הלך עליך לגמרי בלעדיי. - אלוהים.‬
‫הלך עליך!‬
‫לוצ'יה? אלוהים, הבחורה הזאת כל כך חסרת ניסיון,‬
‫שהתקשורת תאכל אותך בלי מלח ובלי רחמים.‬
‫עכשיו אתה ואני, אנחנו נחזור למעלה‬
‫ואתה תחזיר לי את המטבח שלי!‬
‫בסדר, את צודקת, טוב?‬
‫הכול קרה בצורה דפוקה.‬
‫אבל תנחשי מה? ככה זה בעסקים.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. טוב.‬
‫פשוט אקח אותו בחזרה, מה דעתך?‬
‫אלוהים. את רואה...‬
‫שימי את עצמך בנעליים שלי לשנייה.‬
‫את מסכנת אותי.‬
‫כן, ובל נשכח שהיית מניאקית לכולם.‬
‫אני לא מניאקית, דרה! אני פשוט הבוסית!‬
‫בסדר, טוב. את הבוסית.‬
‫את גם פאקינג מפחידה אותי.‬
‫תסתכלי על עצמך עכשיו.‬
‫את מדאיגה אותי.‬
‫- הלחץ משפיע עלייך. תראי. - אתה...‬
‫תפסיקי. תסתכלי על מה שאת עושה. תסתכלי.‬
‫הלחץ משפיע עלייך‬
‫ואני רק רוצה לעזור לך.‬
‫אני לא רוצה שתגמרי כמו מגנוס.‬
‫בסדר?‬
‫סיכנתי הכול.‬
‫תפתח את השער, דרה.‬
‫- אני לא יכול. - תפתח את השער המחורבן!‬
‫מגנוס לא השתגע בגלל המקום הזה. הוא השתגע בגללך!‬
‫בגללך ובגלל כל העסק הדפוק הזה.‬
‫- תפתח את השער! - אני מצטער.‬
‫תפתח את השער המחורבן!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫- דרה. - היי.‬
‫בחייך, זאת הייתה טעות. איפה היא? אני צריכה לדבר איתה.‬
‫היא...‬
‫כן, היא לקחה פיצויים ועזבה. אז...‬
‫היא לא הייתה עוזבת סתם ככה.‬
‫כן, זה הפתיע גם אותי.‬
‫כן, זה הפתיע גם אותי. אז...‬
‫הצילו!‬
‫מישהו!‬
‫מישהו שומע אותי?‬
‫מניאק. זה המטבח המזוין שלי...‬
‫לעזאזל.‬
‫שלום?‬
‫שמישהו יעזור לי!‬
‫מישהו?‬
‫הצילו, אני... אני לכודה!‬
‫שלום. את יפהפייה.‬
‫תודה שאת נותנת לנו הזדמנות נוספת.‬
‫פאק. אל תתמוטט.‬
‫מישהו שומע אותי?‬
‫אני לכודה.‬
‫לכודה באמת.‬
‫מספיק עם השיט המפחיד.‬
‫מה את רוצה ממני?‬
‫זה כל מה שיש לך?‬
‫תני לי את זה. קדימה!‬
‫תפסיקי.‬
‫תפסיקי!‬
‫בסדר.‬
‫מאני, למה הציר חום?‬
‫הוא אמור להיות צלול וירוק. זה נראה עצוב.‬
‫בישלתי אותו למשך אותו הזמן אבל הירקות שונים.‬
‫אסור להגיש את זה.‬
‫המנה הראשונה הייתה צריכה לצאת לפני 30 דקות.‬
‫- בסדר. - לבשל אותם שוב?‬
‫כן, תבשל אותם שוב! רגע, לא! שיט, לא. זה יותר מדי.‬
‫בואו נזוז. קדימה.‬
‫אלוהים.‬
‫מרק פיקנטי של ירקות עלים מונבטים.‬
‫אוי, לא.‬
‫לא.‬
‫פאק, לא.‬
‫אלוהים.‬
‫אלוהים...‬
‫אלוהים.‬
‫לא, לא, לא... לא!‬
‫לא!‬
‫בסדר.‬
‫אלוהים!‬
‫"חיים למוות, פרי קלקלה, כעת הגיע הזמן ל..."‬
‫חיים למוות, פרי קלקלה, כעת הגיע הזמן להזין את האדמה‬
‫אני ארצח אותך, מכשפה!‬
‫צאי מהבית!‬
‫צאי, מכשפה.‬
‫אנחנו יודעות איך אנשים קוראים לנו.‬
‫הם מספרים סיפורים מפחידים על מה שהם לא מבינים.‬
‫הורדת חום‬
‫כשאנחנו מטפלות בגוף, אנחנו מטפלות בלב.‬
‫אנחנו מזינות את האדמה באהבה.‬
‫מטפחות את הרוח כדי שהיא תוכל לצמוח.‬
‫ואם זה הופך אותנו למכשפות, שיהיה.‬
‫להזין את האדמה.‬
‫אנחנו רק רוצות לעזור לך... להירפא.‬
‫איך מפשלים עם מרק? אנחנו מאבדים אותם!‬
‫קחו את המנות, זוזו!‬
‫זה לא נראה בסדר. את רצינית?‬
‫אמרת שאנחנו בפיגור. תוציא את המנות!‬
‫אלוהים.‬
‫לא, לא, לא.‬
‫- מי הזיז את המטפה? - הלך עליי.‬
‫תתרחקו.‬
‫לא!‬
‫אלווין, תפתח את החלונות...‬
‫קדימה.‬
‫פאק, לא!‬
‫הם לא קיבלו את ה...‬
‫המנות מגיעות.‬
‫בסדר, הן מגיעות. שתי שניות.‬
‫בעיניי, תפקיד השף הוא לחנך את החיך של אנשים.‬
‫אני מקווה שכולכם עדיין רעבים.‬
‫טוב. האזעקה תיכבה.‬
‫היא תיכבה מעצמה, אני חושב. בסדר, זה עשן.‬
‫בסדר, למה שלא... למה שלא נצא? כן.‬
‫בואו נסתלק מכאן.‬
‫תכבו את אזעקת האש עכשיו.‬
‫- איך? - מה זאת אומרת, איך?‬
‫היראל, את באה?‬
‫- אני חושבת שאני אישאר קצת. - בסדר.‬
‫מה להגיד לאורחים?‬
‫היי, נקבל תשלום על הערב בכל זאת, נכון?‬
‫זה מה שנעשה.‬
‫לכו להביא את השולחנות והכיסאות. תגידו לכל שאר המלצרים.‬
‫תוציאו הכול. נעשה את זה כאן.‬
‫נרות. סידורי השולחן. הכול. קדימה.‬
‫- שמעתם אותו, קדימה. - לכו.‬
‫נסיים מסביב למדורה.‬
‫כאן.‬
‫נשים את זה... ממש לידו?‬
‫בסדר.‬
‫בבקשה שבו.‬
‫ברוכים הבאים, תודה על ההמתנה.‬
‫מה שלומכם הערב? אדיר. תודה, חבר.‬
‫אנחנו מתחממים! בואו נתחיל.‬
‫אחי. יופי.‬
‫בנינו לעצמנו מטבח כאן.‬
‫שפית?‬
‫רק רציתי להגיד... אני מצטערת.‬
‫לוצ'יה...‬
‫תגידי, פשטת ארנב אי פעם?‬
‫טוב. בואו ניכנס לעניינים עכשיו.‬
‫הם חיכו מספיק זמן. בבקשה.‬
‫אתה משוגע?‬
‫כן.‬
‫בית המטעמים‬
‫תרגום כתוביות: אורלי ריצ'מן‬