НЯНЬКА
Тітонько, вам щось потрібно?
Ні, лише твоя частка за місяць.
Так, уже скоро буде.
Це як?
Я завтра виходжу на роботу.
Мати, її звати Емі, дуже мила.
Я молюся за тебе.
Гарно працюй, щоб не втратити.
Така робота з неба не падає.
Так.
Доброї ночі.
Аіша?
Ви няня в Гавсів, так?
Так.
Перший ліфт праворуч.
- Аішо. - Добридень, Емі.
- Ласкаво прошу. - Дякую.
- Нормально доїхала? - Так. Непогано.
- Усе гаразд. - Чудово.
Дякую.
Як ви?
Я… Усе добре.
Думаю, Роуз трохи краще. Вона дуже хвилюється.
Я теж. Я дуже хвилююся.
Це для тебе.
Гаразд.
Оскільки все вже узгоджено, я тобі покажу квартиру.
- Так. - Чудово.
Ходи зі мною.
Перш за все, кабінет Адама.
Нам, простим смертним заборонено.
А це…
твоя кімната.
Нічого особливого.
Лише щоб ночувати.
Прошу, облаштовуйся тут.
Роби все, щоб почуватися вдома.
Картини, книги, улюблена подушка.
Лише невеличке прохання -
без свічок чи пахощів.
Роуз дуже чутлива до певних запахів.
Гаразд.
Роуз, ми заходимо.
Люба.
Аіша прийшла.
Привіт, Аішо.
Мама хоче, щоб ти була хорошою дівчинкою.
Гаразд.
Прошу, не треба надто перейматися.
Вважай це чернеткою, приблизним розкладом,
- списком потрібного. - Добре.
Номери, що можуть знадобитися, а ще телефон її лікаря.
І кілька порожніх сторінок для твоїх записів.
Гаразд. Це… Це дивно?
- Ні. - Добре.
Може, спершу не все буде гладко,
але ми… підлаштуємося.
Так, без сумнівів.
Чи можна…
Звісно. Авжеж.
Дякую.
- Дякую. - Дякую вам.
Гаразд.
Можна помити тобі руки?
Ти голодна?
- Так. - Так, добре. Гаразд.
Це для тебе. Ось твоя ложка.
Чому ти дивишся на мою їжу?
Хочеш скуштувати?
Гаразд. Бери ложку.
Спробуй лише трохи.
Подобається?
Молодець, Роуз.
У тебе гарна французька.
Знаєш, пильнувати твого сина -
наче ловити воду решетом. Я його покличу.
Привіт, мамо.
Ламіне, синку.
Ти слухняний хлопчик?
Тітка Маріату скаржиться, що ти не слухаєшся.
Вона бреше.
Що? Ти назвав тітку брехухою?
Чула, ти ходив на день народження до Муси.
Тобі сподобалося?
Там було дуже багато їжі. Я переїв.
Більше там нічого не сталося?
Ламіне?
Чому ти вкусив Мусу?
Він узяв мою іграшку.
Я не хочу більше чути про сварки.
Коли приїдеш сюди, у тебе буде купа іграшок.
Гаразд. Буде холодно?
Дуже холодно.
На землі буде сніг.
Пам'ятаєш фото, які я тобі надсилала?
Наче біла цукрова вата.
Біла цукрова вата.
У тебе буде дуже тепла куртка.
Ламіне?
Алло!
Не знаю, чи ти мене чуєш, та ми скоро побачимося,
мій любий.
Аішо!
Саллі!
Ти така гарна.
На себе глянь!
Я спізнилася, а вони ще готують?
Знаєш, як усе робиться. За африканським часом.
Не стресуй сьогодні.
Розслабся.
- Розважся. Хоч раз. - Так. Знаю.
Це браслет.
Овва!
Який гарний. Тобі личить.
- Ти готова? - Так.
Леонці вміють розважатися.
Ти знаєш.
- З днем народження тебе - Мене
З днем народження, Романо
З днем народження тебе
Мені п'ять років.
- Привіт! - Привіт.
Чим займаєтеся, дівчатка?
Робимо уроки з французької.
Роуз усе доїла?
До останньої крихти.
Дякувати богу.
Назвати тебе перебірливою, Роуз, - це нічого не сказати.
Слухай, Адам повернеться раніше, ніж я очікувала,
і мені знадобиться твоя допомога завтра, щоб з усім упоратися.
- Гаразд. - Дуже хочу вас познайомити.
Гаразд, так. Залюбки.
Що ж, до зустрічі, паняночки.
- Гаразд. Бувай. - Бувай!
Привіт. Вибач за запізнення.
Збожеволіти можна.
Наступного разу напишу.
Роуз у ліжку.
Чудово. Усе минуло добре? Без примх?
Ні. Жодних примх.
Вона така спокійна з тобою.
Ти зберегла всі чеки?
Так. Вони ось тут.
Ти неймовірна.
Ще одне. Ти не могла б попрацювати завтра вночі?
Ми не домовлялися про ніч з п'ятниці, та я можу затриматися,
і я хочу, щоб ти пригледіла за Роуз.
Як домовлялися, 100 за нічну зміну?
Ні, ми домовилися… про 150.
Гаразд, 150.
Добре.
Добре. Добраніч, Емі.
- На добраніч. - І тобі. Дякую.
Привіт. Ні, Ламіне.
Привіт, матусю.
Заспівай «Айо Нене».
Мама в комп'ютері.
Гаразд, зачекай. Нумо.
Скажи «па-па».
Бувай.
Можете поставити вино сюди.
І… Залиште це там. Дякую.
Роуз?
Я тебе знайду.
Роуз.
Цікаво, де вона.
- Ти мене знайшла. - Так і є! Знайшла.
Ти була під ліжком.
Яка розумниця.
Гаразд, пані та панове. У лівому кутку в нас Роуз.
- Ось. - А в правому кутку
в нас діюча чемпіонка мадам Веселка.
Один, два, три. Уперед!
Роуз виграла за очками.
Ти перемогла мене. Я втратила свій титул.
Ви вдвох веселитеся.
Іди до мами.
- Я стомилася. - Ми загралися.
Я бачу.
Стомилася, кажеш?
Не йди далеко.
Дякую, що забрала речі з хімчистки.
Я не взяла нічого вишуканого.
Боже, це я винна.
Треба було сказати.
Просто робота заполонила всі мої думки
і, знаєш…
Та все гаразд.
Зачекай. Знаєш що?
Боже…
Присягаюся, ця сукня просто створена для твоєї шкіри.
Боже, червоне дерево, так,
яскраво-червоний, винний - усі відтінки!
Гаразд…
Вона дуже тісна.
Вона ідеальна.
Гаразд.
- Саме так! - Бо воно просто ідеальне.
Принаймні він його придбав.
Хоча б так. Дякую.
Ну привіт.
Рада бачити тебе.
Зачекай. Агов. Стій.
Дай покласти дрантя.
Чому ти так одягнена?
Вибач, але ми навіть…
Сюрприз!
- Сюрприз! - Татку!
Привіт. Агов, я тобі дещо привіз.
«Анансі-Павук»!
З поверненням, Адаме.
На біс!
Лише це схоже на ту ліберальну маячню.
Серйозно, скажіть мені, як підпал може допомогти справі?
А нічого, що ти висловлюєш прописні істини й провокуєш сварки?
Сварок і без цього не бракує. А справа тебе не цікавила.
- Авжеж. - Ні, Бріджит…
Підпали
й пограбування сусідніх крамниць допомагають справі?
Люди, це не риторичне запитання.
Перепрошую, та наберися трохи терпіння.
Ми з Емі хотіли взяти когось, та я не знав, що вона це зробила.
Я радий знайомству, але це несподіванка для мене.
Вона просила заплатити за сьогодні.
Думаю, надалі це вона робитиме, але…
- Дякую. - Ага.
Так. Гаразд.
- Можеш сміятися. - Непогано.
Я щойно з Ліллю, з Франції.
Там було повстання проти поліцейського насильства.
Так, цей хлопець. У ньому палав справжній вогонь.
Певно, найкращий оратор на моїй пам'яті. Як Малколм Ікс.
Вони всотували кожне його слово.
Тепер він мертвий.
Що сталося?
Поліція сказала, то бандити.
Я вже йду спати.
- Прошу, іди спати. - Так.
Я б теж не проти.
Ламіне.
Ти знаєш, що в Америці інший час? Зараз там ніч.
Перш ніж піти з пляжу, Ламіне, скажи мамі «па-па».
Бувай, матусю.
Дякую.
Дакар, Сенегал, так?
Так.
Коли отримають?
За два робочих дні. Підходить?
Так, дякую, Ніккі.
Як твоє шоколадне маля?
У нього все добре. Він все ж приїде до Америки.
Так. Відсвяткуємо його день народження разом.
Назавжди чи тимчасово?
Назавжди. Дякувати богові.
Овва, африканський хлопчик приїде до «Великого Яблука»! Чудово!
Рухайтеся.
Гаразд, заспокойтеся всі. Вам не на роботу.
Аішо, усе готово. Поцілуй його за мене.
Бувай.
Глянь, чи говорить!
Схоже, ця дівчина забула про мене.
Не дзвонить, не пише, не приходить…
Ні. Мене взяли в рабство, Саллі.
У мене немає життя.
Кому ти це кажеш? Я плету косички відучора.
Сьогодні це єдина клієнтка, а потім іду спати.
Працюй, доки не здохнеш.
Американська мрія, еге ж?
Саллі, я ж просила не смикати!
Вибач.
Не думала повернутися?
Назавжди?
Назавжди? Куди? А гроші де брати?
Ти про що?
Знаю.
Нігерія мене більше не побачить.
Краще бути рабинею в Америці, ніж у Африці.
Принаймні тут хоч маєш гроші за свою роботу.
Невже?
Може, якби ти перепросила батька Ламіна та його дружину,
вони б тобі допомогли.
Знаєш, надіслали гроші абощо.
Перепросити? За що?
Це він має перепрошувати,
що від нього понесла кожна дівчина в школі.
Він знав, що одружений, коли платив за моє навчання.
Коли давав гроші на їжу, одяг,
на лікування матері.
Повір, я знаю як це.
Ці багатії граються з дівчатками,
а за це карають дівчаток.
Йому байдуже, житиме його син чи помре.
Він його й не бачив, розумієш?
Уявляєш собі?
Порвав зі мною, коли завагітніла.
Пам'ятаю ту ніч, коли дізналася.
Пішла на пляж,
місяць був величезний,
вода дуже холодна.
Цього я залишу.
Ламін - найкраще, що зі мною було, Саллі.
Моє найкраще творіння.
Він чудовий хлопчик.
Швидше б ти його побачила.
Будеш його дівчиною.
Він полюбить тебе. Він подобається жінкам.
Я сумувала.
Я хочу, щоб ти була щаслива, Аішо.
Не можна працювати від ранку до ночі й від ночі до ранку.
Частіше ходи куди-небудь.
Усе гаразд, Саллі. Усе добре.
Справді.
- Люблю тебе. - І я тебе.
Помий ручки Помий ручки
Між пальчиками Між пальчиками
Не забудь згори Не забудь згори
І зап'ясток І зап'ясток
Що ти малюєш?
- Єдинорога. - Єдинорога?
Роуз?
Роуз.
Роуз?
Мама медитує.
Роуз, ходи.
- Гаразд, час їсти, Роуз. - Добре.
- Привіт! - Татку!
Привіт, сонечко. Як ти?
- Готова їхати? - Так.
- Так. Привіт, Аішо. - Привіт.
Коли ти сьогодні йдеш?
Не знаю. Хотіла запитати.
Емі вдома. Але вона… відпочиває.
Хочеш піти з нами на обід?
Ти впевнений?
Так.
- Ти хочеш, Роуз? - Добре?
- Гаразд. - Одягнімо тобі взуття.
Не знаю, що ти з нею зробила,
але вона вже кілька місяців
стільки не їла.
- Справді? - Це мило.
Вона любить попоїсти.
Про чию дитину ти говориш?
Я готую сенегальську їжу, і їй подобається.
Роуз, тобі подобається джебуджін?
Чим ти займалася вдома?
У Сенегалі я була вчителькою.
Авжеж, учителькою.
Я вивчала англійську й французьку в школі.
Ти чудова вчителька.
Вочевидь, ти дуже розумна, Аішо, я бачу.
Скажу тобі, що ти в нас не затримаєшся.
Як би мені не хотілося.
Можна про дещо попросити?
Звісно.
У мене виникло непорозуміння з годинами.
Дякую.
Я не проти наднормових годин,
але, схоже, Емі інколи забуває заплатити.
Мені не заплатили за багато годин.
Набралося близько тижня.
Мені шкода. Я поговорю з нею.
Не скажу, що це ти говорила. Я поговорю з нею.
Але чи не міг би ти зайнятися моєю оплатою,
схоже, у тебе трохи більше часу.
Залюбки, але…
Адаме? Це ти?
- Боже! Привіт! - Боже. Як ти?
- Привіт. - Чудово виглядаєш.
- Радий бачити. - Рада зустрічі.
- Пам'ятаєш Роуз? - Гей.
Востаннє я тебе бачила ще зовсім маленькою.
Боже! Яка мила.
Це Аіша. Аішо, це Крісті.
Привіт.
Я заплачу,
а ви йдіть. Я поговорю з нею про це вдома.
Гаразд, дякую.
Що ж, Роуз, ходімо?
- Привіт. - Привіт.
Ти що, мене переслідуєш?
Ти хочеш, щоб я тебе переслідувала?
Гарно ти це сказала.
Скажеш, звідки ти?
Чи вважаєш мене тупим американцем, який думає, що Африка - це одна країна?
Починається на «С».
Починається на «С», добре.
Сьєрра-Леоне.
- Ні. - Ні?
Південна Африка?
Гаразд.
Сенегал!
Гаразд!
А от і переможець.
Агов! Не думала, що я знаю, еге ж?
Але я тебе ось що спитаю.
У кого найсмачніший рис джолоф?
Нехай нігерійці самі скажуть…
Нехай нігерійці скажуть, у них усе найкраще.
Нехай нігерійці самі скажуть…
- Гаразд. - Що ти знаєш про рис джолоф?
Що я знаю? Рис джолоф ось тут, он там.
Рис джолоф у цій сумці.
Знаю, що ти його там приховала.
Усе гаразд.
Радий був бачити.
Добраніч, міс Аішо.
МАРІАТУ 3 ПРОПУЩЕНІ
МАРІАТУ
Бішопе, яких правил треба дотримуватися в тата на роботі?
Не бігати в коридорі, бо тата звільнять.
Гаразд, ми вже скоро підемо.
Усе добре? Ти наче привид побачила.
Ні. Просто стомилася.
Тобі можна його приводити?
Можна? Ні.
Так сталося, мусив привести.
- Ви подобаєтеся моєму татові. - Гаразд.
Але він не бреше.
Що скажеш, може, зустрінемося? Не тут.
Може, і зустрінемося.
Бувай, Бішопе.
Вітаю, ви зателефонували Аіші. Я не можу відповісти,
але залиште повідомлення, і я зателефоную, щойно зможу. Дякую.
Не вірю, що ти змусила мене залишити голосове.
Ти дозволиш мені кудись тебе запросити? Ходімо. Розважимося.
Моя бабуся не погодиться на відмову.
Чаю?
Тут у мене гібіскус, імбир, куркума.
Дякую.
Смачного.
Здається, наче ми знайомі.
Можливо.
Я впродовж десяти років жила по всій Західній Африці.
Закохалася в цей континент.
Я щодня сумую за своєю країною.
За хорошими митями.
Розкажи мені про погані.
Ця моя улюблена.
Це зображення Мамі Вати.
Вірять, що русалка зваблює сексуальністю,
грошима й обіцянкою плідності,
але вони дуже небезпечні,
непередбачувані й непостійні.
Мені здається, що я її бачила.
Їх.
Моя бабуся вірила в магію.
А я ніколи не вірила.
Віриш чи ні -
ти сама магія.
Як звати твого сина?
Звідки ви знаєте?
Гаразд.
Вибач, інколи бабуся дуже допитлива.
Вона така до всіх жінок, які сюди приходять?
Лише до тих, які мене цікавлять.
Але їх не було багато.
Які вас цікавлять?
Або час іти.
Я тебе люблю, бабусю. Будь чемна, гаразд?
- Спробую. - Гаразд.
Дуже рада була познайомитися.
Ламін.
Ти вже куштувала соул-фуд?
- Це соул-фуд? - Це соул-фуд.
Ні, не куштувала.
Існує одне правило,
- лише одне. - Яке?
- Їсти все. - Гаразд.
Дякую.
Це було дуже смачно.
Це мовою волоф.
Означає, що дуже смачно. Чудово.
Так.
- Ні. - Так.
- Гаразд, слухай, скуштуй це. - Я наїлася.
Наїлася, але це найкращий чізкейк на Східному узбережжі.
- Ти мусиш. - Гаразд.
Прошу.
Нумо. Лише шматочок.
У нас переможець.
Можна дещо спитати?
Звісно. Питай будь-що.
Твоя бабуся.
Ну…
Більшість людей мають дар передбачення від народження.
- Вона відьма. - Відьма?
Ні. Жриця.
- Наче медіум. - Наче медіум.
У Сенегалі це називається «марабут».
Це про бабусю. Марабут. Я її наберу й скажу сьогодні.
Нехай замість «інтуїтивної консультантки» напише на візитівці «марабут».
Вона чудова.
Так. Забудь про марабут.
У тебе є син?
Так, є.
Показати фотографію?
Покажи.
- Так. - Гаразд.
Як його звати?
Його звати Ламін.
Що це означає?
«Обраний».
Обраний. Він обраний…
Гаразд, я розумію.
Так. Гляньмо на нашого брата. А яка посмішка!
Він гарний, ти знала це?
Дякую.
Він приїде на свій день народження.
- Я не бачила його майже рік. - Це…
ціле життя для дитини.
Так, знаю.
А ти?
- Я? - Так.
Скільки в тебе дітей?
П'ять.
П'ять?
- Чотири плюс Бішоп? - Чотири плюс Бішоп?
Скільки в них мам?
П'ять.
Двічі в одну ріку не заходжу.
Вони розкидані по Нью-Йорку.
Один у Брукліні, один у Гарлемі, один у Квінзі…
Боже.
- Я тебе підловив. Ага. - Ні.
- Ти повірила. - Я знала, що ти брешеш.
Я бачив цей твій вираз, ти хотіла піти.
Ні, лише малий бевзик Бішоп.
- Лише Бішоп. - Лише Бішоп, присягаюся.
Але я не засуджую.
- І не хочу, щоб мене засуджували. - Це добре.
Я це поважаю.
Хто та жінка на фото в будинку? Це твоя матір?
Так.
- Мені шкода. - Ні. Мама говорила сама з собою,
сміялася з жартів, які чула в голові, відколи пам'ятаю.
Я ненавидів, коли вона забирала мене зі школи.
Інші помічали її раніше, ніж я,
вона бігала туди-сюди, гримала в шафки,
уявляла людей у коридорі.
І я почав качати м'язи,
знаєш…
одягатися стильно.
Ніхто б і слова не сказав про мою маму-шизофренічку.
- Чи вона… - Померла?
Моя мати померла, коли мені було 12.
Що сталося?
Рак.
Кажуть, як любиш когось,
вони житимуть вічно.
Гаразд…
готова? Так.
Чим хочеш зайнятися сьогодні?
Може, на гойдалку?
- Привіт. - Привіт, Лайло.
Хочеш піти? Гаразд.
Алло, як справи?
Марі?
Я лише дражнюся.
Це моя голосова пошта. Залиште повідомлення.
Чому ти змінила голосове повідомлення, Марі?
Будь ласка, поклади Ламіна спати пізніше.
Я працюю допізна цими днями.
- Привіт. - Привіт, люба.
- Вітаю. - Синтія.
- Флоренс. - Аіша.
- Рада знайомству. - І я рада.
Дідько, Синтіє!
Що за лексика, Девіде?
Іди пограйся.
Учити й учити тебе.
Жодних манер.
Батьки дозволяють йому їсти всіляку гидоту.
Я готую справжню їжу, але все надто гостре.
Каррі надто гостре.
Сіль надто гостра.
Повітря надто гостре.
Чому ти дозволяєш хлопцеві називати себе на ім'я?
Моя Елізабет такого б не зробила.
Якщо так піде далі, то вона згорить.
Намасти бідолашну Ліззі кремом від сонця.
Поліція тебе арештує, якщо через тебе діти захворіють.
Знаєш, що вони все вважають насильством.
До речі, про насильство - пам'ятаєш ту домініканку Соню?
Чула, що сталося з Сонею?
Соня була хвора. На всю голову.
Перерізала горло малій працедавців від вуха до вуха.
Як ви могли випустити її з парку?
Це вам так не минеться.
Усе гаразд?
АНАНСІ-ПАВУК
«"Тримайся, синку, бо якщо впадеш,
Смерть тебе забере", -
сказав Анансі-Павук своєму дитяті.
Але хлопчик не міг більше триматися.
Тому він упав.
Смерть упіймала хлопця і відкрила полотняну торбину.
"Мені потрібен твій батько, а не ти".
Потім поклала дитя в полотняну торбину.
Друга донька Анансі загукала до свого батька.
"Тату, прошу, мої ручки стомилися.
Я впаду"».
Анансі поганий, Аішо?
Ти чула слово «шельма»?
- Хитрун. - Хитрун.
Анансі ось такий завеликий.
А більшість людей, які зачіпають Анансі, такі як ти чи я.
Або й більші.
Тому він використовує свій розум, щоб уціліти.
Інколи він хороший.
Інколи він дуже поганий.
Але він залишається живим.
- Живим. - Так.
Тепер скажеш мені, чому ти пішла з парку, Роуз?
Мені сказав Анансі.
Вибач, уже пізно.
Я лише хотіла почути твій голос.
Я сумую.
Дуже скоро.
Як завжди, дуже скоро.
Це правда, Ламіне. Я тебе люблю.
Я теж тебе люблю, матусю.
Аішо! Чому ти досі тут?
Я сказала Адаму тебе відпустити. Де він?
Я не знаю, де Адам.
Я його не бачила.
Гаразд.
Мене підвищили.
Зарплату ще не підняли, але…
Ти рада за мене?
Ти ж знаєш, як це?
Бути жінкою.
Усе контролювати.
Ходити в бар з хлопцями щоп'ятниці,
щоб вписатися в колектив.
Та ми ніколи не впишемося в колектив.
Бо це довбаний хлопчачий клуб.
Ось.
Прошу тебе. Приглянь за Адамом.
Добраніч.
Тітонько?
Роуз.
- Ходи сюди. Що ти робиш? - Тату!
Їй час спати. Я маю покласти тебе спати.
Ти готова йти спати, крихітко? Нумо. Іди з Аішею.
Агов!
Доки не забув, Емі працює допізна,
та сьогодні день оплати, еге ж?
- Так. Дякую. - Прошу.
Побажай татові добраніч.
- Привіт. - Привіт.
Я тебе шукав. Голодна?
- Так. - Добре.
Як вона сьогодні?
Усе гаразд.
Добре.
Я замовив дуже гостре.
Емі ненавидить гостру їжу.
Це притуплює рецептори.
Адаме.
Вона не заплатила мені того, що мала.
Річ у тому…
я маю привезти сюди свого сина.
- Сина? - Так.
Скільки йому років?
За кілька днів буде сім.
Гаразд, що ж, послухай-но…
я дам тобі аванс, а з цим ми розберемося.
Вибач, що не все так гладко для всіх.
Це не аванс.
Це моя зарплатня.
Гаразд.
Я міг би піти в банкомат, але…
для початку.
Дякую.
Трясця.
Певно, я на це заслуговую.
Агов.
Вибач, я не мав цього робити.
Мені шкода.
Не кажи Емі… про це.
Вона трохи…
Інколи вона буває консервативною.
Може тобі все ускладнити.
Алло, Марі?
Я лише дражнюся.
Це моя голосова пошта. Залиште повідомлення.
Голову догори. Нумо, ногами.
Аішо, глянь.
П'ять, чотири, три, два, один. От молодець!
Я сама!
Усе гаразд?
Усе добре.
Анансі й Мамі Вата -
це символ виживання й опору
для пригноблених людей.
Вони кидають виклик правлячому порядку,
знищуючи його шляхом хаосу,
анархії, творчої енергії.
Вони відмовляються коритися
людям чи божествам.
Хотіла б я знати, що вони хотіли від мене.
Треба питати, що вони хочуть для тебе.
Мені моя наука далася важко.
Вони мене попереджали,
але я ігнорувала знаки.
Це горе, це почуття провини залишається з тобою.
Вона була прекрасна.
Втрата її мало мене не зламала.
Але я мала пробачити собі.
Не я підвела її.
Це система.
Вона не повинна була тут затримуватися.
Вона мала літати.
Вона погрожувала скривдити інших,
себе.
Маніакальний напад,
з яким я не стикалася раніше.
Я не за себе боялася.
Я боялася за Маліка.
Тоді він був малим хлопчиком.
Я викликала поліцію.
Копи не ставили запитань,
їм було байдуже.
Вдерлися із завченими упередженнями,
готові лютувати.
Схопили Ґлорію наче скажену тварину,
оголили її тіло.
Надягли наручники.
Почали бити її струмом, тому я кинулася між ними.
Коли її забрали в тому авто,
у її очах
я побачила,
що дещо змінилося.
Духи наділили нас стійкістю,
але знаряддя духів не завжди добрі.
Деякі хочуть крові, око за око.
Деякі хочуть, щоб ви переродилися, щоб жити далі.
Визначити добро й зло неможливо.
Я тебе ось що запитаю, Аішо,
як ти використовуєш свою лють?
Це твоя суперсила
чи це твоє слабке місце?
Так.
Гаразд.
Смачно?
- Чим ти її годуєш? - Я не знала, що ти тут.
Я не про це запитала.
Я працюю… Я дуже важко працюю.
Страшенно важко.
І коли одного разу я приходжу додому хвора,
то бачу, що ти годуєш мою доньку їжею, яка надто гостра для її шлунку.
Що це взагалі таке?
А якщо в неї алергія?
Годувати її цим?
Чи цим? Або цим?
Від самого початку
я купую їй їжу або готую сама.
Ти взагалі цікавилася, що їсть твоя дитина,
чи ти надто зайнята для цього?
Сонечко,
будь ласка, іди обери книжку, щоб матуся тобі почитала.
Будь-якої країни.
Ми з мамою поговоримо. Усе гаразд.
Тепер, оскільки ти мене слухаєш…
Мої наднормові.
Ти відняла години, коли загубила мою доньку?
Мій час не безкоштовний.
Це маленька спільнота.
Няні спілкуються. Мами теж.
Я теж мати.
Я так і думала.
Я здогадалася, щойно тебе побачила.
- Щоб цього більше не було. - Не буде.
- Завтра ти залишишся на ніч. - Ні.
- Я маю піти звідси. - Ні.
Чорт, я не можу думати в цій дорожезній коробці,
тож за час від сьомої до сьомої можна дати й 150.
Двісті п'ятдесят.
- Ти вмієш торгуватися. - Наперед.
Гадаєш, я малюю гроші?
Плюс заборгований час.
Гаразд, я зніму гроші в банкоматі. Адам заплатить уранці.
Однаково це мої гроші.
Аішо, ні, не йди. Не кидай мене.
Роуз, я повернуся, гаразд?
- Аішо, прошу, не кидай мене. - Годі.
- Я повернуся. - Ходи до мами!
- Я повернуся. - Хочеш до лялькового будинку?
Ні.
- Ходімо! - Ні!
- Роуз! - Відчепись, я не хочу!
Вгамуйся.
Дихай. Я з тобою, чуєш?
- Дві ноги на землі. - Дві…
- Повтори. Дві ноги на землі. - Дві ноги на землі.
Усе гаразд.
Гаразд, дихай.
Усе добре.
ПАПКА РОУЗ
Скласти білизну - Помити посуд 40 хвилин французької з Роуз
Дякую, ти рятівниця! Емі
Агов, годі вже.
Ходи сюди, Роузі.
Боже, жахіття яке.
Ти це бачиш, так?
Плісняву, ага. Я не знав, що її так багато.
Поспи сьогодні на дивані.
Там зручніше, ніж на ліжку.
Емі не казала, куди збирається?
Ні, не казала.
Гаразд, я піду.
- До зустрічі завтра, гаразд? - Так.
- Бувай, Аішо. - Бувай.
Так.
Їж.
Але я хочу твою їжу.
Ні. Мама хоче, щоб ти їла цю їжу.
Роуз, будь ласка, їж.
Ні.
Підійми!
Підійми.
Роуз?
Роуз.
Роуз?
Роуз!
Будь ласка.
Ми не граємося зараз.
Роуз?
Допоможіть!
Аішо.
Усе гаразд, Роуз?
Я була сама не своя.
Він змусив тебе.
Він ревнує.
Хто ревнує?
Ламін.
Що ти знаєш про Ламіна?
Чому ти так сказала?
Роуз.
Що ти знаєш про Ламіна?
Чому ти це сказала?
Анансі мені сказав.
Сказав, що це я винна.
Аішо?
Вибач, що ми пропускаємо твої дзвінки.
Мій мобільний…
Я мала…
Знаєш, ти ніколи про мене не питаєш.
Моїй мамі погано.
Їй стало гірше.
Ну але гаразд,
я тобі зателефоную.
Поговоримо ще.
Забрав Роузі на сніданок. Не хотів тебе будити.
Гроші на столі.
Покажи руку лікарю.
Гаразд. Чудово, дівчино!
Тобі ще щось потрібно?
Ні. Квитки заброньовані. Ламін спить.
Не буди його. Набери перед вильотом.
Як твоя матір?
Усе буде добре.
- Аішо? - Так?
Нічого.
До зустрічі.
Частину багажу затримали,
тож, певно, хтось не з'явився, але рейс приземлився раніше.
Гаразд.
Але я не можу знайти сина й сестру.
Міс, я більше не можу допомогти.
Чи є ще хтось із сім'ї…
Марі?
Аішо.
Де Ламін?
Аішо, пробач мені.
«Пробачити тобі?» Де він?
- …хотіла сказати. - Що сказати?
Ти казала, що не зможеш придбати квитки раніше.
Де він?
Цього б не сталося, якби ти купила квитки раніше.
Ми відволіклися лише на хвилину…
Маріату!
Де Ламін?
Коли ми пішли на пляж.
Хвилі…
були надто сильні.
Я не знала, як тобі сказати.
Він потонув.
Ми всюди шукали.
Я вийду надвір.
Усе буде добре?
Вона вагітна.
- Усе гаразд. - Обережно.
Усе гаразд.
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька
Творчий керівник Дмитро Восколович