Å, heisan. Der tok du meg.
Vel, det blir ingen jul uten et tre, ikke sant?
Og du får ikke et tre uten en skog,
der hvor denne historien begynner.
Har du lurt på hva som gjør en julefortelling til en julefortelling?
Noen sier at hvis det skjer i juletider, så bingo,
da er det slik.
Julegleden smitter over, og det er alt som trengs.
Men jeg tror at det er noe mer.
Du vet hvordan man føler seg på denne tiden.
Litt glad, og litt trist.
Kanskje det ikke kan beskrives.
Men hvis du prøver, kan du lage en sang om det.
Sangen jeg skal synge er for det meste bare tull.
Men de delene som ikke er tull, betyr ganske mye.
Skinnende!
Tok deg!
Ja!
Nei, nei, nei!
- Moon! - Moon.
Ikke nå igjen.
- Ikke igjen. - Så dere meg?
Jeg har aldri fløyet så langt før.
Dette redet var perfekt. Se på det nå! Se!
- Jeg mener... - Du ødela det.
Nå kan vi lage et enda bedre et!
Se hva jeg fant. Se for dere, et rede av sølv.
I toppen av det høyeste treet, ville vi vært på toppen av skogen.
Et rede av sølv?
Da vil alle se på oss. Alle vil se.
- Hva er galt med at de ser? - Vi er ugler. Vi skal ikke synes.
- Kom her, og-- - Men om jeg vil bli sett?
Vil du også bli spist?
Alle de andre skapningene i skogen vil intet mer
- enn å spise deg til middag. - Ikke musene.
- Hvis de var større, ville de det. - Ikke spurvene. Ikke...
- Hva er det, Papa? - Det var nok et blad.
Et stort, skummelt blad som rasler i den milde, men skumle vinden!
Veldig morsomt, lille Moon.
Du tror at du vet hva som lurer der ute i verden, men... du aner ikke.
- Jeg har en anelse. - Når du er voksen,
kan du lage et rede av sølv i det treet du vil,
men nå blir det kaldt, og vi har ikke noe rede.
Du må være en flink bror og bli her med Peaky mens jeg ser
- etter et nytt hjem. Kan du gjøre det? - Ja, Papa.
Stå helt i ro, vær stille, og ikke gå noen steder.
Jeg kommer tilbake.
- Jeg mente ikke å ødelegge det. - Men du gjorde det.
Jeg kan nok fikse det. Jeg trenger bare noen fine pinner.
Jeg kan gjøre det før Papa kommer. Som en overraskelse.
Men Papa sa at vi må bli her.
Slapp av, Peaky, det går fort. Vi er i en skog.
- Det er pinner og kvister over alt. - Vent, Moon!
Jeg kommer snart!
Her er en.
Denne kan funke.
Denne er perfekt!
Skinnende!
Gå, Moon, jeg har ham!
- Papa! - Gå!
- Går det bra? - Vingen min, jeg tror den brakk.
Du vil klare deg, bare bli i treet.
Bli i treet. Jeg kommer tilbake.
Ja, Papa.
"Bli i treet. Bli i treet. Bli i treet.
"Bli i treet. Bli i treet. Bli i treet."
Varsko her!
Gi plass, gi plass! Vi drar.
Kom igjen. Kom igjen!
Rolig. Jeg klarer det.
Hva slags skog er dette?
Unnskyld meg!
Å Gud. Å nei.
Går det bra, frøken?
- Ja. Det går fint. - Ja, du falt skikkelig.
- Har du følge hjem? - Bare la meg være.
- Jeg går. - Kan vi følge deg ut?
Bli med meg, du. Se opp!
Hei på deg. Du er vel på feil sted?
Gått deg bort?
Ja.
Ser ut som jeg er på feil sted også. Ta vare på deg selv.
Disse gatene er bratte... og glatte.
- Mat! Mat, mat, mat, mat! - Ja, takk.
- Tusen takk. - Mat, mat.
Unnskyld, jeg skulle ikke spise alt.
- Vel, vel, vel. - Hva foregår her?
- Ser ut som vi fant en i live. - Ja, jeg lever.
- Mat! - Jeg er ikke mat.
Hva spiser du, lille barn? Gå hjem.
Unnskyld. Jeg håpet jeg kunne få...
Jeg stopper deg der.
Dette er søppel, skjønner du?
Og søppel er duemat, ikke hva nå enn du er sin mat.
Ja, hva er du egentlig?
- En ugle. - En ugle?
Litt liten ugle, synes du ikke?
Du er vel ikke en ugle.
Ugler er store, mektige skapninger
på den mørke nattehimmelen.
- Du er ingen ugle. - Jeg lover, jeg er det.
- Mat. - Nei, nei! Jeg vil ikke ha maten.
- Jeg vil bare-- - Du får den ikke, så slutt å spørre.
Jeg spurte ikke.
- Jeg mente-- - Men jøss.
Vil du at Punt skal sulte?
- Han sulter i hjel! - Mat.
Hvordan skal han få spise hvis han ikke spiser søppel?
- Han er så sulten. - Mat, mat!
Hei, hva skjedde med vingen din?
Vel, den ble...
- Jeg sloss, og nå er den brukk-- - Oi, en tøffing!
- Så, du vil sloss for den? - Dårlig idé, lille mann.
Vent! Jeg sa ikke det! Dere sa det!
Jeg mener, det er tre mot én.
- Dårlig idé. - Nei!
Okei, la oss vise ham hva vi er laget av på Rockefeller Plaza!
Å, fillern, nå igjen.
Mat! Mat, mat, mat, mat, mat.
Der borte.
- Gå, gå, gå! - Mat!
Han skal ned 5th!
- Heisan, lille venn. - Tok deg!
Hei, ro ned. Vi vil bare snakke.
Vi har deg nå!
Nei, nei, nei, nei!
- Deg igjen. - Deg igjen.
- Hva er dette for noe? - Hei.
- Hvilken skog bor du i? - Hvordan kom du så langt hjemmefra?
Er det i nærheten?
Hva skjedde med vingen din? Brakk den?
Som om julen ikke er stressende nok fra før.
Det går bra.
Kom igjen, stakkars lille venn.
Sånn, ja.
Jeg heter Luna.
Du har det snilleste fjeset jeg har sett i dag.
- Jeg heter Moon. - Har du et navn?
- Papa kaller meg "Lille Moon." - Hva skal jeg kalle deg?
En dag blir jeg kanskje Store Moon. Men nå er jeg ganske liten.
Du har mye å snakke om.
Skal benet ditt være slik?
Jeg har aldri vært alene på toget før.
Vi er her, men mor og jeg bor her et sted.
Vi kan ta dette toget til dette toget.
Men hvis jeg drar hjem, er hun sint.
- Hei! Hei, unge! - Far bor her oppe...
Dette er ikke ditt sted. Det er mitt.
- Alt dette. - Ja.
Jeg har tisset over alt.
- Okei. - God jul.
Og her er Rockefeller Plaza.
- Der kom vi fra. - Papa ba meg vente i treet.
Jeg ville bare stå på skøyter.
Du har vel ikke sett et tre?
59 St - Columbus Circle Stasjon
Jeg pleide å tro at juletiden var byens beste tid.
Jeg forstår ikke dette stedet.
Jeg kom hit med foreldrene mine for å se på vinduene
og all pynten.
I skogen min kom det mennesker til oss iblant.
- Alle så glade ut. - Papa likte dem ikke.
Men de smilte da jeg viste trikset mitt.
Ingen av dem ser slik ut her.
Hvem vet? Kanskje de ikke er glade.
Kanskje de er alene, som oss, og venter på at julen er...
- Hva er det? - Jeg tror det er Papa!
Det er en klokke.
Går det bra?
Det gjør vel ikke det.
Ikke for meg heller.
Men jeg er sulten.
- Hva med deg? - Sa du mat?
- Du vet, spise, mat? - Jeg kan spise mat.
Mat?
Jeg liker mark, insekter, larver eller små mus.
Har du noe slikt?
Dette er hva fem dollar er verdt i New York City.
- Ganske bra, eller hva? - Det er det verste jeg har spist.
Men det var snilt å jakte den.
Du minner meg om hunden min.
Dere har de samme øynene. Du ser ut som du forstår.
Peker du på hjertet ditt? Elsker du meg?
Jeg kjenner deg ikke godt, men jeg tror... at jeg elsker deg også.
Det begynner å gjøre vondt.
Det er kanskje det kuleste jeg har sett.
Jeg kan snu hodet helt rundt.
Ikke så bra som benet, men det er da noe.
Vi er litt av en duo, eller hva?
ROCKEFELLER TRE
- Der er det! - Hva er det?
- Treet, treet! Se, se! - Hva prøver du å si?
- Jeg må dra dit! - Vent!
- Treet! - Kom tilbake.
- Det er treet! - Vent.
- Papa sa, bli i treet. - Stopp! Jeg er ikke så rask!
- Det kommer unna! - Vent, jeg kan ikke holde følge!
Nei!
- Stopp! - Det er borte.
- Jeg vil hjem. - Jeg vil hjem.
Den er vel ødelagt.
Vel, det har aldri stoppet meg før.
Vel, vel, vel.
- Se hvem det er. - Vi trodde vi mistet deg.
- Mat. - Gå vekk!
Dere er bare bråkete bøller, vi vil ikke ha søppelet deres!
Vi gikk oss bort, og vil bare hjem.
- Ja, til jul. - Ja, til jul. Hva nå enn det er.
- Hørte jeg deg nettopp? - Hørte du meg nettopp?
- Til jul, ja. - Hjemme er et fint sted å være til jul.
- Skulle ønske vi hadde et hjem. - Vi har det.
Å, ja, det stemmer. Gatene.
- Mat. - Hva tenker du, sjef? Skal vi?
Vi kan vise dere veien, hvis dere virkelig vil.
- Kan dere? - Ja.
- Se på det som en velkomstgave. - Til the Big Apple!
- Epler har mark i seg. - Ja, det er den gode delen.
- Kom igjen. - Men jeg brakk vingen, jeg kan ikke fly.
Fly? Tror du vi flyr? Du er gal. Kom igjen!
Å, ja.
- Slik skal det være. - Jeg skulle tatt med skjerf.
Du trodde vel ikke at vi skulle fly dit?
Vi er duer, slapp av litt.
Skinnende.
- Der er det, der er det! - Vent, la meg hjelpe!
Jeg må til toppen før Papa kommer.
Okei, hva? Løper vi nå?
Stopp. Dette er helt hinsides.
Alle stopp. Ikke løp. Stopp, stopp!
- Kom! - Ikke greit!
Denne veien! Der er det, kom igjen!
Å, herregud.
Hei, ingen dyr på isen!
Jeg klarer det. Jeg klarer det.
Jeg klarer det. Jeg klarer det!
Har deg!
Fly!
Hold deg fast, lille venn. Jeg har deg!
- Ja! - Ja!
- Jøye meg! - God jul!
Fly høyt, modige, lille ugle!
Det er god utsikt herfra, eller hva?
Ja.
Men jeg ser ikke Papa. Tror du han vil finne meg?
Vel... kanskje. Kanskje ikke.
Men se på alle menneskene med varme hjerter
og slike ting.
Kanskje de kan hjelpe deg å finne ham.
God jul.
"God jul"?
Hva tenker du? Hva gjør historien til en julefortelling?
Er det treet? Snøen? Lyset i mørket?
Eller følelsen av at du ikke fikk det du ville,
men innerst inne vet du at selv et lite lys
kan gjøre ting litt lysere og litt varmere.
Kanskje det er alt sammen.
- Eller kanskje dette. - Unnskyld meg.
Det er en ugle i treet som må finne familien sin.
Og jeg må finne min.
Kom igjen, lille venn. Du er langt hjemmefra.
Jeg må bli her. Jeg venter på Papa,
- Jeg-- - Ikke vær redd, vi skal få deg hjem.
Dette var varmt.
Det går bra, du kan dra.
- Papa! - Moon?
Papa!
- Moon, hvor har du vært? - Moon!
- Jeg lette... - God jul, Papa!
-"Jul"? -"Jul"?
- Hva er jul? - Hva er jul?
Jeg vet ikke, men jeg tror...
...det er dette her.
Du har rett, Lille Moon.
Det er dette her.
Oversatt av: Maren Næss