JOKER FŐSZEREPLÉSÉVEL
ÉN ÉS AZ ÁRNYÉKOM
MIND BOHÓCOK VAGYUNK!
NYUGODJ BÉKÉBEN, MURRAY
VÁGJ VIDÁM ARCOT
És itt van végre-valahára… Joker!
Kipp-kopp.
- Jó reggelt! - Egy lófaszt jó.
Felkelni!
Gyerünk!
Hajrá, fiúk, kezdjük el a mai műsort!
- Gyerünk, mozgás! - Ki az ágyból!
Felkelni!
Mi ez a kupleráj?
Jackie, segítség kéne!
- Vegyél fel valamit! - Mi a fasz van, Diaz?
Mondasz egy viccet?
Mozgás!
Na jó, tipegjünk, emberek! Mintha élnétek. Mozgás!
- Ne húzz fel, Walters! - Gyerünk, fiúk!
- A földre vele! - Mozdulj már, Bullock!
Baszódj meg!
Menj a kurva anyádba!
- Hagyj békén! - Ma dilisnek érzed magad, Arthur?
- Nem akarok kimenni. - Vigyétek az F szárnyba!
Nagy nap a mai. Vidám arcot kéne vágnod!
- Ne! - Állj le, Beanie!
Kuss legyen!
- Indulás, Arthur! - Gyerünk, Fleck!
Engem csesz le a sztárügyvéded, ha késel.
Mondtad neki, mennyire szeretsz?
Ma se kapunk viccet?
Már jó rég nem kaptunk.
Mozgás!
A vonalra állsz!
- Gyerünk! - Hátrébb, Ken, baszod!
Nem, előre. Sor elejére.
Fleck. Fleck jön, kedvesem.
Maradsz a sorban!
Hallottad!
Hé, hé! Hátra!
Megharapott!
Mehet.
Csak vigyorog, mióta itt van,
erre most fogja, és megharapja Morant.
Morant mindenki utálja. A Gothami Államiban volt 8 évig,
onnan jött ide, mégse véglegesítik.
- Nem kapunk viccet? - Már én is kérdeztem.
Mondok én egy viccet.
Elpusztul a pasas kutyája. És hát nagyon szerette a dögöt.
Elmegy a templomba, és megkérdi Mulcahy atyát,
hogy rendelhet-e temetést a kutyának.
Az atya azt mondja: „Nem. Sajnálom, fiam,
állatnak nem rendezhetünk templomi szertartást.
De menj el az állatorvoshoz, kérdezd meg őt!
- Ő biztos eltemeti neked.” - Francnak fintorogsz!
Erre a pasas: „Köszönöm, atyám.
És mit gondol, kétezer dollár elég lesz a temetésre?”
Az atya ránéz:
„Miért nem mondtad, hogy katolikus kutya volt?”
- Törölközz meg! - Ez tetszett, Arthur? Na gyerünk!
„Miért nem mondtad, hogy katolikus kutya volt?”
JOKER KÉTSZEMÉLYES TÉBOLY
Nézz körül, Arthur! Így élnek a jófiúk.
Itt lakhatnál, ha nem ölsz meg öt embert.
Egyet élő adásban.
Ez meg mi a szar?
Mozogj már! Bámul itt.
Várj!
Lódulj! Agyament faszfej.
Jézusom, nem tudtak volna adni neki egy ernyőt?
Ügyvédnő, tudja, hogy nem adhatunk ernyőt a kezébe.
- A saját érdekében. - Ez rossz duma. Bőrig ázott.
Ez a szabály, ügyvédnő, de megszegem, ha kéri.
Azt elhiszem.
Megköszönhetné, hogy így kicsinosítottuk.
Üljön le!
Jól van.
Ma találkozunk dr. Beattyvel. Emlékszik rá?
Készít egy felvételt,
amit bemutatunk a beszámíthatósági meghallgatásán.
Ha beszámíthatónak ítélik, és annak fogják, mint mindenkit,
akkor jön a tárgyalás.
Magának rendes kórházban a helye, ahol rendes orvosok kezelik.
Nem ebben a börtönben ilyen vadbarmokkal összezárva.
Doktor Beatty szerint a kiskorában átélt szörnyűségek miatt
károsodott a pszichéje,
és a személyisége kettéhasadt, hogy el tudja viselni a kínt.
A doktornő azt mondja, él magában egy másik személyiség, egy másik ember.
És az a másik ember követte el a gyilkosságokat.
Érti, mi következik ebből?
Felteszek magának néhány kérdést, rendben?
Lehet, hogy nem mindenre emlékszik.
Vagy nem tudja pontosan, mit tett és mit nem.
A cél az, hogy kibogozzuk, mi történt.
Arthur, nekem ez többről szól, mint a jogi védelméről.
Maga a fontos.
De csak akkor tudok segíteni, ha őszinte velem.
El tudja ezt fogadni?
Kaphatok egy cigarettát?
Persze.
Akkor kezdjük az első incidenssel, jó?
A három férfi, akik belekötöttek magába a metrón, akik zaklatták.
Nem érezte úgy, hogy felszakítanak magában egy régi, gyerekkori sebet?
Emlékszik arra, ami történt?
Vagy ez sötét folt? Semmi nincs meg?
Jól van.
Térjünk át Murray Franklinre!
Emlékszik, ott mi történt?
A zene.
Ez jó. Ez már jó, Arthur.
Elmondhatom, hogy én mire emlékszem?
Emlékszem, hogy maga Jokernek öltözve vonult be.
És emlékszem, hogy Joker táncolt arra a zenére.
Így volt?
Szerettem a zenekarát.
Anyámmal régen mindig együtt néztük a műsort.
Ő is kedvelte Murray Franklint?
„Nézd, milyen sármos! És hófehérek a fogai!”
Ez az anyja hangja?
Gyakran hallja a hangját a fejében?
Állandóan.
És nem változott meg a halála után?
- Ezt hogy érti? - Nem jött…
Az a másik énje,
Joker,
nem jött gyakrabban a halála után?
Együtt lakott az anyjával egy egyszobás lakásban, igaz?
Beszélhetnék erről Jokerrel is.
Ő szeretne beszélni velem?
Figyelj, Arthur! Arthur!
Bármit megcsinál.
Azt mondták, te megtanítanál csókolózni.
Azt mondták, Joker jól csókol.
Még soha nem csókolt meg senki.
Egy húszasba, hogy megfojtja.
- Na tessék! - Erre nem számított Ricky.
Nem volt kecmec.
Hát, Arthur, őszinte leszek,
nem hittelek ilyen érzelgősnek.
Kaphatok egy cigit?
Persze.
Ne, mit csinálsz? Csak akkor kap cigit, ha viccet mond.
Röhögünk rajta eleget.
- Én nem. - Figyelj!
Láttunk egy zeneórát, emlékszel? A múltkor, a B szárnyban.
A nagy éneklés.
Elmehetsz rá. Megyünk a jövő héten.
- Ne szórakozz! - Mi a szarnak viszed oda?
Jó ez. Levajaztam Kellermannél. Mondtam neki:
jó voltál, megérdemled.
- Képes volt belemenni? - Ja.
Tudja, hogy ennek jó sajtója lesz.
Meg mondtam, hogy én is megyek vele.
Akkor azért. Most már értem.
- Jól van. - Számolás! Kettes oszlop!
Ricky! Sorakoztass, Rómeó!
Sorakozó! Kettesével, kettes oszlop!
- Ezt komolyan mondta? - Komolyan mondtam.
Elintéztem.
Nem is volt túl nehéz.
Mióta készült rólad az a tévéfilm, mindenki azt gondolja, sztár vagy.
Te mit gondolsz?
Sztárnak tartod még magadat?
Lefogadom, hogy igen.
Jól van, Arthur!
Ki az ágyból! Gyerünk, Anderson, mozgás!
- Mi lesz, Clifford? - Gyerünk, új nap, régi műsor.
- Szép jó reggelt! - Gyerünk! Menet van.
Mozogjatok! Gyerünk!
Lám csak! Mint akit pisztolyból lőttek ki.
- Mozgás! - Remélem, én is énekelhetek.
Állj, állj, állj, állj!
Fogadják szeretettel Arthur Flecket!
Szokatlan itt látni egy ápoltat az E szárnyból,
de biztosítottak róla, hogy Mr. Fleck viselkedése kifogástalan.
Gondolom, magának is furcsa ez az új környezet.
Tudja, mi itt zenével békítjük össze magunkban
a háborgó, ellentétes erőket,
a töredékeket a lelkünkben.
Nincs más dolga, mint énekelni, ha és amikor úgy érzi, készen áll.
Gyerünk!
És ez? Próbálja meg!
Nem, ez nem fog menni. Nem ismerem.
Tényleg te vagy az?
- Ez jó? - Igen, ez megpróbálhatom.
- Lee vagyok. - Szia.
- Én Arthur. - Tudom.
Mit keres itt egy ilyen rendes pasas?
Megöltem öt embert.
Egyet élő adásban.
És te?
Rágyújtottam a házat a szüleimre.
Igazából
hat volt.
Nem tudják, hogy anyámat is megöltem.
Azt nekem kellett volna.
Anyám záratott be ide. Elmebetegnek tart.
Képzeld, legalább hússzor megnéztem a rólad szóló tévéfilmet.
Igen? És jó?
- Én nem nézhetem meg. - Igen, jó.
Nagyon jó. Ott nőttem fel, ahol te.
A barátaimmal azon a lépcsőn mentünk naponta iskolába.
Rám is magasról szartak a szüleim. Az apám rendszeresen vert.
Aztán meg: Kipp-kopp!
„Bocsi. Apád meghalt autóbalesetben.”
Bocsánat. Ez nem vicces.
Bár látnának most azok a barátaim!
Mikor először láttam Jokert,
mikor ott voltál Murray műsorában,
végig, amíg néztem, azt gondoltam:
„Remélem, ez a faszi golyót röpít Murray fejébe.”
És megtetted.
És életemben először úgy éreztem, hogy nem vagyok egyedül.
Jackie!
Megmondjam, mit bánok igazán a tévés szereplésemben?
Na mit?
Hogy nem előbb lőttem, és aztán kérdezett.
Ez vicc volt?
Igen.
Csak egy kis dalolás kellett hozzá.
Kösz, pajtás.
Megyünk a gyógyszeredért.
Ebben az ügyben nem lehet beszámíthatatlanságra hivatkozni.
Megölt öt ártatlan embert.
- És az aljas tetteiért csodálják őt… - Fleck!
- Benne vagy a hírekben. - Nemcsak itt, hanem országszerte.
Rongálás, gyújtogatás…
A bíró beszámíthatónak ítélt téged.
Tudtam előre.
Bűncselekményeket követnek el a nevében.
A híveinek szent meggyőződésük, hogy Arthur Fleck
valójában mártír.
Nos, nem az. Arthur Fleck egy szörnyeteg,
aki pontosan tudta, mit csinál.
- Úgy van! - Halálbüntetést fogunk kérni rá.
- Köszönöm. Kérdéseket máskor. - Baszki, tesó!
Hallottad, Fleck? Halálbüntetés.
Meg leszel pörkölve, Artie.
Mit szólsz hozzá?
Nem volt soha még
Az, hogy valaki úgy várt
Ahogyan én vártam őt
Most nincs bennem félsz
Járva életem útját
Érzek már elég erőt
Mert enyém lehet Mi szívem álma volt rég
Oly sok éven át
Vártam én terád
S álmom valóra vált
Ó, átéltem én Sok sorscsapást és vihart
Többet is, mint ami jár
De lett most egy társam Ki mellettem kitart
És nem vagyok egyedül már
Ki csak az enyém Akit más el nem vehet
Ki életben tart, csak mert várt Csak mert szeret
Az egyetlen egy Kinek szüksége van rám
Nyomd, Arthur!
Ez az!
Ki csak az enyém Akit más el nem vehet
Ki életben tart, csak mert várt Csak mert szeret
Az egyetlen egy, aki kellett
Az egyetlen egy
Válaszolj, Arthur! Mit szólsz hozzá?
- Félsz? - Mondjad!
Semmiképp ne nyilatkozzon a sajtónak, akkor se,
ha Kellerman kéri rá.
De itt vártak egész héten. Rám vártak.
- Beszélni akarnak velem. - Fleck! Dedikáld a könyvem!
Leszerveztem egy interjút a tárgyalás előttre.
Jó, de Kellerman megkért, hogy most is nyilatkozzak.
Akkor megnézhetem ma a filmet. Mint a normálisok.
- Miről beszél? - Gyerünk, Arthur!
- Rendben. Bocsánat, most le kell tennem. - Mondtam, hogy…
- Gyerünk már! - Pillanat. Dedikálja a könyvemet.
De igyekezz, mindjárt kezdődik a film.
Egy vagyont fog érni, ha kivégzik a faszit.
Nyugalom.
Gyerünk!
Pusztulj El Rákban!
Zenés darab… Elegem van a zenés darab és a dráma elhatárolásából.
Akkor bizonyára nem rám van szükségetek.
De igen! Jobb lehetsz ebben a darabban, mint valaha!
Úgy robbansz be a színházi világba, mint egy meteor!
Nem a jól ismert kalapos- sétapálcás alak fog fellépni…
- Szökjünk meg innen! - Az új Tony Hunter.
- Tony Hunter 1953-ból. - Nem lehet. Lelőnének.
Ugyan már. Hisz úgyis tudod, mi lesz a vége. Jóra fordul minden.
Miért, az enyém mi? Vagy bármelyikünké?
Szórakoztatás az egész színház.
Nincs semmi különbség
- Bill Robinson táncos lábai és… - Ezt már mondtad.
Jó, szóval mit csinált Robinson? Táncolt a színpadon.
Én Oidipuszt játszom ugyanott. Mi a különbség? Mind színház.
A tragikus színész és a piros orrú bohóc is szórakoztat. Mi mind…
Most jön a dal.
Minden, mit az életben látsz Az színpadra is jó
Móka, kacagás Fájdalom és gyász
Igen, mind Színpadra való
A vicc, mi egy lecsúszott slicc
És a tánc, álombéli románc
Bűnöző - aljas terveket sző
Színház az élet
A kép, hol a hős színre lép
Szép arád, aki szarvat rak rád
És az éj leple alatt a kéj
Színház az élet
Ez való nekem.
Tűz van!
- Nyugalom! - Szépen, nyugodtan! Nyugalom!
Arthur! Gyerünk!
Arthur! Indulás!
Ha ezt most láthatná
A rongyos kis bagázs
Gyerünk már! Gyorsan!
A mosolyod nézem És üdít a látvány
Azok a szájtátók bár látnák, hogy lám
Micsoda szívdöglesztő
Srác bukik rám
- Te csináltad? - Mondtam, hogy ki akarlak hozni.
Bolond vagy?
Mily áldás szállt ma rám? Hogy történt ez velem?
Maga a Kánaán Amibe csöppentem
Én is tátom rá a szám Ez tuti csak álom
Ha a lányok látnák
Basszus!
Gyere! Erre.
- Jönnek! - Gyerünk!
Ez izgalmasabb, mint egy film, nem?
Hogyha most láthatnák Azok a bakfisok
Azt, ahogy millió dolcsival Randizok
Forgok a felső körben Megy a csevej
Ne mondd, hogy fent a csúcson Nincs már több hely
Mért választ ilyen srác Nagyok közt legnagyobb
Senki kis tucatlányt Amilyen én vagyok?
Több mint mázli ez, több mint mák Ez tuti, hogy álom
Ha a lányok látnák Ha a lányok látnák
Ha ezt ők is láthatnák!
Engedjetek el!
Rohadék!
Röhögj csak, seggfej!
Balra az utolsó cella.
Szórakozol az én kontómra?
Két hét a lyukban.
Kellemes pihenést!
Szia, édesem!
Tényleg itt vagy?
Igen.
Az egyik őr beengedett.
Érted bármit megteszek.
De nincs túl sok időnk.
- Gyere! - Mi?
Fel tudsz állni?
Gyere a fényre!
Hazaküldenek.
Mi? Miért?
Azt mondják, rossz hatással vagy rám.
Mi?
De jó lesz így nekünk.
Eljárok a tárgyalásra, ott leszek, amíg ki nem engednek.
És aztán?
Felépítünk egy hegyet.
Várj!
Hoztál sminket.
Az igazi énedet akarom látni.
Csúnyán elbántak veled.
Most már itt vagy velem.
Ne szedd tovább a gyógyszereket.
Már most sem szedem.
- Segítesz? - Persze.
Miről fog kérdezni?
Mármint… még miről?
Remélhetőleg az itteni életéről,
arról, hogy milyen körülmények vannak itt valójában.
- Talán Lee-ről is kérdez. - Igen?
Lee adott odakint egy rakás interjút magáról. Meg önmagáról.
Az jó.
Szeretem őt.
- Ért engem. - Két perc. Paddy készen áll.
Arthur,
most megmutathatja egy másik oldalát.
Megmutathatja, hogy ki maga valójában.
És szerintem ne dohányozzon közben, ne tűnjön nyeglének.
- Rendben. - Meg kell győznünk mindenkit,
hogy maga ember.
Meg kell érteniük, hogy beteg volt. Téveszmés.
Maga nem Joker. Maga Arthur Fleck.
Ne féljen. Jól fog menni.
Arthur!
Jól van?
Még lemondhatjuk.
Akkor mit akar, hogyan szólítsam? Arthurnak vagy Jokernek?
Mr. Meyers, megegyeztünk, hogy nem hívhatja Jokernek.
Ő Arthur. Arthur Fleck.
Szólj, ha kezdhetünk.
Majd ha ő kiment.
Nézheti az üveg mögül, de nem maradhat itt.
Csak legyen önmaga!
- Forog? - Forog.
Kamerák mennek.
Két esztendeje Arthur Fleck nevét egész Gotham megismerte.
Az addig bohócként dolgozó, és stand-uppal próbálkozó Fleck
öt szörnyű gyilkosságot követett el négy hét leforgása alatt.
És most mielőtt megkezdődik a bírósági tárgyalása,
amit a televízió is élőben közvetít majd,
Arthur Fleck, azaz Joker újra vállalta, hogy interjút ad,
most először a Murray Franklin Show óta.
És bizony emlékszünk, az hogyan végződött.
- Arthur Fleck, üdvözlöm. - Helló!
Mesélje el, mit élt át aznap este Murray Franklinnél.
Mi zajlott le a fejében,
mikor fegyvert rántott, és lelőtte?
Nos, Paddy,
egy nehéz időszakban voltam.
Nem is nagyon emlékszem arra az estére,
az egy sötét folt, szinte semmi sincs meg.
Nem nagyon tudtam,
hogy mi valóságos, és mi a képzeletem műve.
Várjunk!
Azt élő adásban csinálta. Kőkemény valóság volt.
Csak arra emlékszem, hogy aznap este meg akartam ölni magam.
Élő adásban.
Azt hittem, Murray szereplő a műsoromban.
- De rosszul játszott. - És megkapta, amit érdemelt.
Ez volt az utolsó vicce, ha hívhatjuk annak.
„Azt kapod, amit érdemelsz.” Ezt mondta.
Ez nem vicc, nem vicces.
Igaza van. Egy jobb vicc kellett volna.
- Ezt is próbálja elviccelni? - Nem.
Mit gondol, maga halált érdemel?
Az ügyész azt kér magára. Maga is öngyilkos akart lenni. Akkor hát?
Még mindig meg akar halni?
Hát igen, akkor az könnyebbnek tűnt, mint élni.
De már nem az vagyok, mint akkor.
Az nem… Az nem én vagyok.
Az nem maga volt.
Nem úgy értem.
Tisztázzuk!
- Félreért. - Tehát a védelme úgy szól,
hogy azt Joker tette.
- Beszámíthatatlanság. - Nem tudom, mi a védelmem.
Hogy ez a másik személyisége, ez a gyilkos bohóc magában, ő a tettes.
Kivel beszélek most? Melyikük van most itt?
A szerencsétlen, korlátolt Arthur Fleck,
vagy Joker, akit pár semmirekellő…
Komolyan érdekli?
Dehogy.
Mert olyan, mint Murray. Meg a többi, akik szenzációra vadásznak.
Csak arról akar beszélni, hogy mit rontottam el.
A múlt érdekli, nem az, hogy ki vagyok most.
Nem az, hogy most már más vagyok.
Pedig arról kellene beszélgetnünk, Paddy!
Jól van.
- Tartsunk szünetet! - Dehogy tartunk szünetet.
Jó, akkor mondja meg: Mi változott azóta?
Megmondom, hogy mi változott azóta, Paddy.
Már nem vagyok egyedül.
Persze. A lány, aki énekelt. Amikor meg akartak szökni.
- Nem akartunk megszökni. - Harley Quinzel.
Komoly kis műsort rendeztek aznap este.
Egy tünemény ez a lány.
Azt mondja? Nem gondolja, hogy ez az egész…
Hogy ez egy kicsit túl sok?
Túl sok?
Bolond lány, de ő kell, igen
Mert a szív, az máshogy néz
Szeretem
Mert rá várt szivem
Elbűvölt és kész
Régi érzés, éltet és öl
Nyugtot nem hagy, álmot űz
Lám, e jöttment, csöpp kis lénytől
Fellángolt a tűz
Ámít megint
Csábít megint
Mint kisgyermek, lelkem úgy rí megint
Bűbáj
Szállt rám, újra bódult
E szív
Sokszor bánt, mindent hagyok
Igen, zord, rideg nő
Kacaghat, boldog vagyok
Nevessen bár ki ő
Száz éjen át
Száz éven át
A lét örömét
Vele élem át
Bűbáj
Szállt rám, újra bódult
- E szív - Szabad lesz? Köszönöm.
Arthur Fleckkel folytatjuk majd egy rövid reklámszünet után.
Ma áll bíróság elé a hírhedt Arthur Fleck.
Harvey Dent helyettes főügyész beszéde nyitja meg
„az évszázad tárgyalását”.
A tüntetések miatt a rendőrség lezárja a környező utcákat,
és barikádokat állít fel a tömeg megfékezésére.
Ide vezet a szociális ellátórendszer felelőtlen leépítése,
és a média felelősségéről még nem is beszéltem.
- Tessék, Denise, hallgatom. - Köszönöm a lehetőséget.
Ami sok, az sok. Ennek az őrültnek nem kell tárgyalás.
Mehet a villamosszékbe. Példát kell statuálni vele.
Itt van.
Na jól van. Színpadra!
Ott van!
Kuss!
- Arthur… - Milligan!
- Arthur… - Széthasítom a fejed!
Ez az, Arthur.
Elegáns.
Álljanak fel! A bíróság megkezdi munkáját.
Herman Rothwax bíró úr elnököl.
Jó reggelt, hölgyeim és uraim!
Foglaljanak helyet!
William, hívja be az esküdteket!
Jól van, Mr. Fleck?
Minden rendben?
Igen, felség. Csak keresek valakit.
Legyen szíves, üljön le!
Tisztában vagyok a körülményekkel.
De ez akkor is egy tárgyalás.
Nem tűrök semmiféle rendzavarást.
És ez mindenkire vonatkozik.
- Sidney, jelentse be az ügyet! - New York kontra Arthur Fleck.
Az ügy száma: GC-071963.
Minden, mit az életben látsz
Az színpadra is jó
Móka, kacagás
Fájdalom és gyász
Igen, mind
Színpadra való
A vicc, mi egy lecsúszott slicc
És a tánc, álombéli románc
Bűnöző, aljas terveket sző
Színház az élet
A kép, hol a hős színre lép
Szép arád, aki szarvat rak rád
És az éj leple alatt a kéj
Azt kell mondanom, nem találtam semmit, ami bizonyítaná,
hogy Arthur Fleck disszociatív személyiségzavarral küzd.
Vagy hogy a viselkedése, mikor eljátssza azt a Jokert,
egy olyan személyiség viselkedése lenne, ami elválik az övétől.
Doktor úr, véleménye szerint, a vizsgálat eredménye alapján,
diagnosztizálható-e Mr. Flecknél mentális betegség vagy zavar?
Nem. Véleményem szerint nincs pszichózisa,
és rendben van a valóságérzékelése.
Beszámítható állapotban tette, amit tett.
Úgy vélem, szándékosan játssza az elmebeteget.
Csendet!
És hogyha csak
játszik, ahogy mondja,
akkor, véleménye szerint, milyen a vádlott elmeállapota?
Úgy vélem, négy viszonylag enyhe és igen gyakori rendellenességgel küzd,
amelyek az állandósult lehangoltság,
a nárcisztikus egocentrizmus,
a barátok hiánya és a mások érzéseivel szembeni közöny.
Igen zavart lelkiállapotú ember,
de én nem látok semmilyen pszichiátriai kórképet nála.
Köszönöm, dr. Liu.
Nincs több kérdésem.
- Az öné a tanú, Miss Stewart. - Köszönöm.
Holnap Ültesse közelebb Lee-T
- Dr. Liu, üdvözlöm. - Jó napot.
- Mennyi ideig vizsgálta Mr. Flecket? - Úgy két órán át.
Úgy két órán át… Pontosan 89 perc volt.
Mondja, hogy lehet biztos benne, hogy Arthur nem elmebeteg?
Hogy jelentheti ki mindössze 89 perc után,
hogy ez a Joker
nem az övétől tökéletesen elváló, külön személyiség?
Aki nem azonos vele.
Áttekintettem természetesen az összes leletét.
A pszichológiai, neurológiai és más vizsgálatok eredményeit.
És arra jutottam, hogy színjáték az egész.
Olvasta a gyermekvédelmi hatóságnak azt a jelentését,
amiből kiderül, hogy Arthurt hétéves korában
visszaküldték a bántalmazójához?
- Az anyjához. - Igen, olvastam.
És a 89 percig tartó beszélgetésük során
megkérdezte tőle, hogy vajon miért nem hitték el a gyermekvédelmisek
egy hétéves fiú rémisztő beszámolóját
a fizikai és szexuális bántalmazásról, amit elszenvedett?
Nem, ezt nem kérdeztem meg tőle.
Mégis azt kéri, higgyük el önnek,
hogy miután beszélgetett 89 percet Arthur Fleckkel,
és elolvasta a leleteit meg a jelentéseket,
amiket ugyanazok írtak, akik cserben hagyták őt,
azt kéri, higgyük el, hogy teljes bizonyossággal ki tudja jelenteni,
Arthur Fleck nem szenved súlyos mentális betegségben?
Hogy nem kellett a képzelet világába menekülve
létrehoznia egy másik identitást, hogy megvédje
azt a rémült, kiszolgáltatott hétesztendős kisfiút
az elszenvedett traumáktól és abúzusoktól?
És hogy az az identitás nem kerülhetett újra felszínre,
amikor megtámadta és bántalmazta őt
három agresszív részeg férfi a metrón?
„Reggel, mikor felébredtem, azt gondoltam: Murray, Murray, Murray.
És már ott is volt Murray.
Vicces, nem?
- Aztán eszembe jutott Sophie.” - Tiltakozom. Bíró úr,
újfent: a védencem naplója bizalmas magánügy.
Elutasítom. Újfent: amíg Mrs. Kane csak felolvassa Mr. Fleck naplóját…
Ezek a viccek nem arra vannak, hogy felolvassák őket.
Csendet!
Maga írta a szöveget, ami elhangzik.
És az értelmezése az esküdtek feladata.
Folytassa, kérem!
Miss Kane, kérem folytassa a felolvasást a kiemelt résznél.
„Aztán eszembe jutott Sophie. Vele álmodtam, de elfelejtettem, mit.
Ritkán látok álmot.
Mit tegyek, hogy emlékezzek rájuk?”
Sophie Dumond a szomszédja volt, és Mr. Fleck rajongott érte.
- Mi is a dátum? - November 17.
Vegyük jegyzőkönyvbe, hogy ez éppen az a nap, amikor Mr. Fleck
agyonszúrta Randall Kleinmanhoffert.
És az a nap, amelynek estéjén megölte Murray Franklint.
Bár tudom, hogy ez nem a szakterülete,
de végigolvasta Mr. Fleck naplóját, igaz?
Igen.
És maga szerint
ez a stílus, ez valaki másé?
Mintha egy másik… személyiség írta volna ezt?
Nem, ez Arthur stílusa.
- Folytassa! - Gyakran írt a képzelgéseiről.
És a nőkről, akikkel elképzelt kapcsolata volt.
És persze leírta a vicceit.
Tele van a naplója
ilyen… ilyen nem vicces viccekkel.
Ő egy szociális munkás. Nincs képzettsége…
Szánalmas bolondnak állítja be.
Ez a hülyeség nem segít rajta.
Miért kell olyan messze ülnöm tőle?
- Ezt ne itt csináljuk. - Látta a sok embert odakint?
Ki miatt vannak itt? Hány pólón van rajta Arthur Fleck?
Hány táblán?
Ez az évszázad tárgyalása, és ő azt se tudja, ki a védence.
Nem látja, hogy beteg?
Hogy segítség kell neki?
Arthur nem beteg.
Semmi baja.
Ugye, nem képzeli, hogy szabad emberként fog távozni?
De, úgy fog távozni.
- Velem az oldalán. - És azután?
- Aztán felépítünk egy hegyet. - Mit?
- Egy kis halomból. - Miről beszél?
Nem figyel rám. Nyerhető ez a per, de Lee el fogja cseszni.
Nem, maga nem figyel.
Lee csak vigyáz rám.
- Ő megérti, min mentem át. - Miről beszél?
Ott nőtt fel, ahol én.
Az apját elvesztette, az anyja meg borzasztóan bánt vele.
Bezáratta őt. Szóval szálljon le róla!
Jól van. Törődik magával, igen.
- Na ugye. - De nem ott nőtt fel, ahol maga.
Az Upper West Side-on lakik a szüleivel.
Az apja orvos, és nem halt meg.
Lee pedig önként vonult be a pszichiátriára,
és mikor úgy hozta a kedve, hazament.
Nem akart hazamenni.
Arthur…
Rossz hatással voltam rá, és elválasztották tőlem.
Azt se mondta, hogy pszichiátriát tanul az egyetemen?
Nem adja fel.
Lényeg a lényeg: a bolondját járatja magával.
Sajnálom, én csak…
Tudom, milyen szerelmesnek lenni.
De azt tanácsolom, egy szavát se higgye el.
Élőben az NCB gothami stúdiójából!
Hölgyeim és uraim, ez a Joker és Harley Show!
Mi történt?
Az történt, hogy már nem néztél rám. Csak magaddal foglalkoztál.
Pedig a dal arról szól, hogy szeretsz!
Most ki az, aki csak magával foglalkozik?
- Szóval a dal nem rólunk szól? - De igen.
De most nekik énekeljük. Azért vagyunk itt, drágám.
Hát ezért volt az az érzésem, hogy nem azt csináljuk, amit elvárnak.
Semmi baj, drágám, semmi baj.
Csináljuk azt, amit elvárnak.
Zene! Kezdjük elölről!
Bármit bevallok.
Mi…
Ezt miért csináltad?
Healeyt is.
Nézzenek oda!
Pár hét a tévében, és azt hiszed, te vagy itt a király.
Mi a faszt kerestek a tribününkön?
- Ez mióta csak a maguké? - Ricky, beléd meg mi ütött?
Hallottátok. Tűnés!
Tudod, kit láttam elöl?
A kis barátnődet.
- Elég volt, tűnés innen! - Fleck! Látogatód van.
Nem megmondtam?
Mozgás!
Mekkora seggfej!
Nem tudom, mi van az agyad helyén, Fleck.
- Szia! - Öt perc.
Hogy bírod?
Valami baj van?
Hazudtál nekem?
Persze.
Mindenki hazudik néha.
Nem is ott nőttél fel, ahol én?
És az apád orvos?
Gazdag vagy?
Azt akartam, hogy megkedvelj.
Komolyan önként jöttél be ide?
Igen.
Őrület.
Csak azért… hogy megismerkedhess velem?
Csak azért.
Miért nem írtál levelet?
Mit írtam volna? Egy senki vagyok.
Nem csináltam olyan nagy dolgokat, mint te.
Tényleg hússzor megnézted a rólam szóló tévéfilmet?
Négyszer vagy ötször néztem meg.
És tényleg jó, vagy azt is csak hazudtad?
Nagyon jó.
Az ügyvédem szerint
a bolondját járatod velem.
Nem vagyok bolond.
Nem látod, mit művel?
Mindenki rajtad röhög.
Neki nem vagy fontos.
Nekem igen.
Beköltöztem a házba, ahol laktál,
hogy legyen otthonunk, mikor szabadulsz.
Ezt mondta az ügyvéded?
Tényleg?
Én nem akarok ott lakni.
Terhes vagyok.
Mi?
Fészkéről minden kismadár
Hogyha lát, feléd száll
Ők is, lásd,
Vágynak hozzád
Úgy, mint én
Éjenként a csillagmiriád
Földre hull, hogyha lát
Ők is, lásd
Vágynak hozzád
Úgy, mint én
- Tényleg? - Aznap, hogy világra jöttél
Angyal jött el hozzád
S elsuttogott egy bűvös-bájos szót
Majd fürtjeidbe holdsugárt
És csillagfényt a kék szemedbe szórt
Bárhol jársz
Nagy seregnyi lány
Követ már
Mint az árny
Ők is, lásd
Vágynak hozzád
Úgy, mint én
Ők is, lásd
Vágynak hozzád
Úgy, mint én
Félt attól, hogy bánthatja magát?
- Vagy a lányát? - Féltem, igen.
Veszélyesnek gondolta őt.
Hiszen betört a lakásomba.
Kihívta a rendőrséget?
Nem.
Az anyja azt mondta, hogy mindig voltak problémák vele,
de a légynek se tudna ártani.
És… az az ember,
aki aznap este betört a lakásába,
különbözött bármiben a maga által ismert Arthur Flecktől?
Nem ismertem jól.
Összefutottunk párszor a folyosón meg a liftben.
Mint mondtam, az anyját ismertem inkább. Kedves volt a lányommal.
És mondja, mi okból nem akart eljönni ide tanúskodni?
Miért nem reagált eleinte az idézéseinkre?
Mert miután Arthur azt tette, amit tett,
megtalált a sajtó, és faggattak.
Aztán beleírtak abba a szörnyű filmbe is, ami készült.
- Szörnyű volt? - Nem.
És utána emberek, a rajongói
megkerestek a munkahelyemen, és zaklattak,
engem hibáztattak a történtekért.
Akkor már veszélyben éreztem magunkat, el is költöztünk innen.
Miért döntött végül mégis úgy, hogy vallomást tesz?
Mert rendőrt kellett volna hívnom aznap este.
Akkor talán azok az emberek…
Talán nem haltak volna meg.
Köszönöm. Nincs több kérdésem.
Az öné a tanú, Miss Stewart.
Miss Dumond,
mi történt, miután megkérte Arthurt, hogy távozzon a lakásából?
Azt mondta, rossz napja volt. Aztán elment.
Szóval nem bántotta vagy fenyegette magát vagy a lányát?
Nem.
És látta őt Franklin műsorában egy héttel később?
Láttam.
És Arthur ott ugyanannak az embernek tűnt,
mint akit a lakásában talált?
Ugyanúgy beszélt, ugyanúgy nézett ki?
Nem, mert ott bohócnak volt kifestve.
És az anyja,
aki olyan kedves volt a lányával,
mit mesélt magának a saját fiáról?
Elmondta, hogy nincs minden rendben vele, egy fantáziavilágban él,
és van ez a nevetése.
Úgy mondta: „a buta nevetése”. Ő úgy nevezte.
- „A buta nevetése.” - Igen.
És miket mesélt még?
Azt, hogy kitalált valamit Arthurnak kiskorában,
hogy el tudja viselni a dolgot.
Hogy ne sírjon, és ne akarja megölni magát.
Mit talált ki?
Hogy Arthur a vidámság apostolának született.
Azért is becézte Arthurt Happynek.
- És? - És azt mondta,
elképeszti, hogy Arthur erre építette fel az életét.
Hogy elment bohócnak, és humorista akart lenni.
Kigúnyolta érte a fiát, hogy ezt csinálja?
Abszurdnak tartotta, hogy nevettetni akar, miközben nincs humorérzéke.
Mesélte, hogy Arthur a fél életét gyógyintézetekben töltötte?
Igen.
Mondott még mást is róla?
Van mindig egy joker
A pakliban
Egy magányos félnótás
Arcán a vigyor maszkja van
S csak elbukni tud, semmi mást
A játékot a bolond
Dobja fel
Kin kacaghatsz, mert hibákat vét
És mindenki nevet, ha
Esik-kel
De nem látják vérző szívét
Nem zavar senkit, hogy Mindig a bolond
Esik el
A mókás kis különszám
Van mindig egy joker
Mert az kell
Rád ász jut vagy király, de rám
A joker, az ám!
Nem zavar senkit, hogy Mindig a bolond
Esik el A mókás kis különszám
Van mindig egy joker Mert az kell!
Rád ász jut vagy király, de rám
A joker, az ám!
A joker jut rám
A joker
Jut rám
Igen. Hogy egy barátnője se volt még,
- és hogy szerinte Arthur még szűz. - Ezt nem bírom.
Ezt nem bírom tovább!
- A bírói székhez léphetek? - Nem jöhet ide.
Kirúgom az ügyvédemet.
Na végre!
Micsoda?
Én akarom védeni magamat. Ki van rúgva!
- Ne csinálja ezt. Ez komoly dolog. - De még milyen komoly!
Törvényszolga! Vigye Mr. Flecket a cellájába!
Rendet!
A vád és a védelem képviselőit az irodámba várom rögtön!
Arra? Köszönöm.
Nincs érintkezés!
Kurva büszke vagyok rád.
Ha látnád, mi van kint! Megőrülnek érted az emberek.
Megtetted.
Igen, de el kéne olvasnom valami jogi könyvet.
Nem jártam még középiskolába se.
Mondom, nincs érintés!
Azt csinálsz, amit csak akarsz.
Joker vagy.
Jó estét! November 8. van, 18 óra, a hőmérséklet 9 fok.
Stan L. Brooks vagyok a friss hírekkel.
Döbbenetes fejleményeket hozott Fleck mai tárgyalása.
Fleck, a Joker néven elhíresült gyilkos
egy tanúvallomás közben felmondott az ügyvédjének, Maryanne Stewartnak.
Azután búcsúcsókot adott neki.
Ezt követőn Rothwax bíró alaposan kikérdezte Flecket.
Az a joga, hogy önmagát képviselje,
nem ad jogot a bíróság tekintélyének csorbítására.
- Kordában tudja tartani az érzelmeit? - Igen, uram.
Rothwax bíró végül megengedte, hogy Fleck önmagát védje
jogi tanácsadó segítségével.
A döntést nem helyesli sem Fleck eddigi ügyvédje,
sem Harvey Dent helyettes államügyész.
Ez egyszerűen tragikus.
Arthur azt hiszi, tömegek támogatják,
de nekik nem ő a fontos. Ők Jokert éltetik.
Arthur Fleck nincs tisztában a valósággal. Elmebeteg.
Ha ezt ő maga belátta volna, megnyerjük a pert.
Fleck tudja, mit csinál. Tudja, hogy elítélik.
Nem szabad elfelejtenünk, hogy gonosz. Ez mind része a tervének.
Fleck tárgyalása hétfő reggel folytatódik.
További híreink…
- Hát itt van! - Mindenki nyugodjon le!
- Kuss legyen! - Ülj le! Ülj vissza!
- Lefelé! - Ez az, Arthur!
Gyerünk, le az asztalról!
Kuss!
Hagyd abba, Troy!
Ricky! Lefelé onnan!
Lejössz, ha azt mondom!
Zabáljatok!
- Leülsz! Lenyugszol! - Vége a műsornak, nyugi van.
Bullock!
A precedens értékű ügyek áttekintése után,
melyek közül a legrelevánsabb a Jensen-ügy,
kénytelen voltam arra a döntésre jutni, hogy Mr. Flecknek joga van
önmaga védőjeként úgy öltözni, ahogyan akar,
ha nem okoz rendzavarást,
és nem akadályozza munkájában a bíróságot.
Nem tűrök itt el semmi ahhoz hasonlót, mint ami odakint zajlik.
És nem hagyom, hogy tovább csinálja itt a cirkuszt. Csinálta eleget.
- Köszönöm. - Mr. Dent, szólítsa a következő tanút!
A vád szólítja Gary Puddlest.
Törvényszolga, kísérje Mr. Puddlest a tanúk padjához!
Gary!
Adj nekik!
Emelje fel a jobb kezét!
Esküszik, hogy az igazat
és csakis az igazat fogja vallani, Isten úgy segélje?
Esküszöm.
Üdvözlöm, Mr. Puddles. Köszönjük, hogy eljött.
Még egy utolsó kérdés. Az, aki a jelenlétében
megölte Randall Kleinmanhoffert,
- itt van a teremben? - Igen.
Rámutatna, és
leírná az öltözékét?
Ott ül annál az asztalnál.
Piros öltönyben, bohócnak kifestve.
Jegyzőkönyvbe kerül, hogy azonosította a vádlottat, bíró úr?
- Igen. - Nincs több kérdésem.
Az öné a tanú.
Mr. Puddles!
Gary Puddles?
Mondja, uram, ez az ön születési neve?
- Igen. - Tényleg?
Tényleg? „Pocsolya” a családneve?
Ez úgy hangzik, mint valami… vicc.
Nem vicc.
El akarod hitetni velünk, hogy ez a családneved?
- Puddles? - Mr. Fleck, mit akar ezzel?
Mint mondtam, nem fog a tárgyalótermemben cirkuszt rendezni.
Rendben. De…
Bocsánat, nem gondolja, hogy ezzel kicsit elkésett?
Fogytán a türelmem.
Mr. Puddles,
nem sokkal ezelőtt azt vallotta,
hogy látta, amint nyakon szúrtam Mr. Kliman Manhoffot,
nem is egyszer, igaz?
Kleinmanhoffert. Igen, láttam.
És még mit látott ezen kívül?
Hogy beleszúrtál a szemébe,
és nekiverted a fejét a falnak nagyon-nagyon sokszor.
Igen, de Randall azért egy undok alak volt, nem?
Ezt nem érdemelte meg.
Hát, nem tudom.
Mindegy, hagyjuk. Mondja,
látta-e a fellépésemet a Murray Franklin Show-ban aznap este?
- Nem, nem láttam. - Nem?
Hadd emlékeztessem, hogy eskü alatt vall.
Bezártak a rendőrségen egy kihallgatószobába.
Azt gondolták, keresni fogsz, hogy megölj.
Az egyetlen tanú voltam. Reggelig ott tartottak.
Milyen szerencsés véletlen, Mr. Puddles.
Nem látta a műsort. Nem hallotta, miket mondtam. Ezt nem hiszem el!
- Mr. Fleck… - Jól van.
Mikor ön ott volt az anyám lakásában, Isten nyugosztalja,
amikor, mint állítja, látta, hogy beleverem Mr. Klannonmen…
hogyishívják fejét a falba „nagyon-nagyon sokszor”,
akkor őrültnek tűntem?
Úgy látszott-e, hogy az egy másik ember,
vagy
annak a jó öreg Jokernek tűntem, aki mindig is voltam?
Arthur, ne tedd ezt magaddal, ez nem te vagy.
Nem én vagyok? Azt gondolod, ez nem én vagyok?
Vagy lehet, hogy se akkor, se most nem tudod, ki vagyok.
- Sose láttam azt az arcodat. - Nem figyeltél eléggé.
Senki nem figyelt rám. Mert nem tudták
azt se, hogy létezem!
De most nézze meg ezeket az embereket!
Meg akik kint vannak! Nézze a kamerákat!
Mit gondol, ezek kit látnak, Mr. Puddles?
Jokert.
Kedves gyermekem,
azt sikerült bizonyítanod, hogy te is pontosan olyan vagy,
mint a többi ember, aki semmibe vett engem.
Murray Franklintől azokig a rohadék,
tapló, hájfejű arkhami őrökig!
Akik azt hiszik, eltaposhatnak!
De ezentúl nem hagyom,
hogy te vagy maga
vagy maga vagy bárki bezárjon és megtaposson.
Szabad vagyok!
Miért csinálod ezt velem?
Mit? Veled semmi bajom.
Nem fenyegettelek, és nem bántottalak.
Nem bántottál?
Nem tudtam többet dolgozni.
Nem tudok aludni éjjel, és állandóan szorongok.
Azelőtt sose volt velem ilyen.
Most is rettegek. Csak attól, hogy itt állsz előttem.
Amikor az történt, semmit nem tudtam tenni.
Erőtlen senki voltam.
És belém égett, hogy tehetetlen vagyok.
Van érzéked a melodrámához, megpengeted a szívem húrjait, Gary.
Nincs több kérdésem.
Tudod te, milyen érzés az, Arthur?
- Baszki! - Te voltál az egyetlen kollégám,
aki sose gúnyolt ki.
Csak te voltál mindig kedves velem.
Azt mondtam: nincs több kérdésem!
Végeztünk, Mr. Puddles.
A bíróság köszöni a vallomását.
Most már elmehet.
Mr. Dent, szólítsa a következő tanút!
Nem szólítunk több tanút, bíró úr.
Mindent bemutattunk. A vád végzett.
Rendben van.
Tessék, Mr. Fleck. Ön következik, felépítheti a védelmét.
A védelem is végzett, bíró úr.
Hogyan?
Mr. Fleck, semmit nem kíván előadni a védelmében?
Semmit, bíró úr. A védelem végzett.
Eny-eny-eny-ennyi volt mára.
Elég. Elég.
Rendet!
Elég ebből! A bíróságon vannak!
Miután a felek végeztek,
a bíróság visszavonul, és holnap fél tízkor folytatjuk.
Megnyerted nekünk a pert, idióta!
- Megölted a fiamat, megdöglesz! - Pokolra jutsz!
- Mire számít? - Mit gondol, elítélik?
- Lássuk a vigyort! - Mennyi esélyt ad magának?
Mihez ked, ha elengedik?
Felépítünk egy hegyet
Egy kis halomból
Felépítünk egy hegyet
Reményből s vágyból
Építünk egy hegyet
Magas lesz, és szép
Ég tudja, sikerülni fog-e
De megpróbáljuk mindenképp
Felépítünk egy mennyet
Egy kis pokolból
Felépítünk egy mennyet
És azt tudom jól
Ha felépül a hegyünk
Kész a mi munkánk
Felvisszük álmainkat oda És fent a mennyek várnak ránk
- Akarod? - Igen.
Akarod?
A többi nap nem érdekel.
Négy napot dolgozom csak.
Jó neked.
- Mi újság, Joe? - Semmi, húzom az igát.
Joker!
Hogy van Kathy?
Tényleg ő az?
Szívja a véremet.
- Az a dolguk. - Ja.
Viszlát reggel.
Fingasd meg őket!
Most szorulok. Mi van?
- Lódulj! - Finoman, édes!
Miért van így kiakadva rám mindenki?
- Mozogj már! - Gyerünk!
- Már ügyvéd vagyok! Be lesztek perelve! - Pofát súlyba!
- Én meg Sába királynője vagyok. - Megöllek titeket!
Igen?
- Állj fel! - Fogd a lábát, Mac!
Gyerünk!
- Kellett neked elmenni tévésztárnak. - Túl nagyot koppant.
Idióta fasz.
Talpra vele!
Jó, oké. Világos. Értem én, Jackie.
Mondjak egy viccet, ugye?
Azt hiszed, hogy piros göncben, bekent pofával
rögtön jobb vagy nálunk?
Kurvára fogalmad sincs, milyen nehéz
kicsit derűsebbé tenni ezt a rohadt helyet.
Elmondok egyet, ami az anyámról szól.
Leállhatsz.
- Anyám elbaszott nő volt. - Csak Arthur vagy, tudjuk.
- Igen? - Csak bántalmazó pasijai voltak.
Igazán?
Kérdeztem tőle:
„Anya, miért kellenek neked ilyen bántalmazó pasasok?”
És azt felelte: „Mert apámra ütnek!”
Mondtam, hogy állj le!
Neki tetszik!
Jaj, Jackie, nem hívsz meg előbb egy italra?
- Gyerünk! Indulás! - Ne!
- Befelé, bazmeg! - Ne!
- Vedd le azt a szart magadról!
- Kussoljál már! - Szedjétek le róla a göncöket!
Jackie!
Ne! Ne!
Arthur!
Kussolj, Bullock!
Mit csináltak vele?
Kuss, Ricky!
Mi történt?
Jönnek a szentek, Jackie! Jönnek a szentek!
Kuss!
Hozzátok ki!
Ne! Ne!
Ide gyere!
Most is jönnek?!
Flepnis seggfej!
- Most is jönnek?! - Elég, Jackie. Elég, megfullad.
- Mondtam, hogy pofa be! - Ne bántsa!
- Fogd be a pofád! - Jackie, hagyd abba!
Vége van.
Csak nekem forog a Föld
Szivárvány a trónom
Táncra kél, mi él, ha szólok
Te tettél istenné, szerelem
A hangom mindent betölt
Szél se fúj, ha mondom
Elűztél már bút és gondot
Te csodás lobogás, szerelem
Mr. Fleck, várjuk a perbeszédét.
Figyelmeztetem: ez bíróság, nem stand-up klub.
Nem a színpadon van.
Nos?
Kívánja, hogy szünetet tartsunk?
Jokerként akartam ma kiállni ide.
Le akartam nyomni egy dühös kirohanást.
Vádolni magukat
meg mindenkit
ezért a szar, nyomorult életért.
De mindegy, mert nem tudom ezt tovább csinálni.
Nem tudok az lenni, akinek kéne.
Képzelgés volt az egész.
Joker nem létezik.
Én vagyok csak.
Megöltem hat embert.
Bár ne tettem volna, de megtettem.
Azt nem tudja senki, hogy anyámat is megöltem.
Párnát nyomtam az arcára, és megfojtottam.
Egyet akarok:
szétrobbantani mindent,
és új életet kezdeni.
Csendet kérek.
Kipp-kopp.
Ki kopog?
Arthur Fleck.
Miféle Arthur Fleck?
Itt Harley, hagyj üzenetet!
Kivéve, ha újságíró vagy, mert akkor hagyj békén. Kösz.
Szia, én vagyok, Arthur.
Az esküdtek máris meghozták a döntést.
Alig egy órába telt.
Szóval… gyanús.
De engedték, hogy felhívjalak, mert szeretném, ha visszajönnél.
Nem akartam, hogy elmenj.
Hogyha elmennél
Nekem nem lennél
Holdat és Napot Tőlem elvennél
Lenne hideg tél Ahol nyár volt rég
Mikor szerettél S lelkünk egy volt még
Vinnél napsütést Hosszú bűvös éjt
Mikor állt a Hold S szívünk összeért
Hogyha elmennél
Maradj itt hát És élj velem át
Mindent, ami volt Sok boldog órát
Az eltűnt csodát Jöjj, keressük meg,
Mert itt ez a szív Még érted remeg
De ha elmész Új útra lépsz
Minden, ami szép S ami jó, elvész
Hogyha most elmész
Ne me quitte pas
Hogyha most elmész
Az Arthur Fleck perét lezáró ítélethirdetést
feszült várakozás előzi meg.
Hogyha most elmész
S tudom, menned kell
Semmi sem marad
Mindent elviszel
Üres lesz a föld
Üres lesz az ég
Mint a szíved, mely
Nemrég lángolt még
Lettem volna kutyád árnya én
Ha tudom,
Hogy akkor nem hagysz Soha el
Hogyha most elmész
Emlékeztetőül: bármi lesz is a döntés,
nem tűrök semmiféle érzelmi kitörést a teremben.
Szóvivő, az öné a szó.
Ez az esküdtszék döntése a New York állam kontra Arthur Fleck ügyben.
Az ügy száma: GC-071963.
Első vádpont. Az esküdtszék Mr. Arthur Flecket
bűnösnek mondja ki Maurice Franklin meggyilkolásának vádjában,
egyhangú döntéssel.
Második vádpont.
Az esküdtszék Mr. Arthur Flecket
bűnösnek mondja ki a Randall Kleinmanhoffer sérelmére elkövetett
emberölés vádjában, egyhangú döntéssel.
Harmadik vádpont.
Az esküdtszék Mr. Arthur Flecket
- bűnösnek mondja ki… - Ne röhögj, te beteg állat!
Rohadt idióta, befogom én a pofádat!
Elég volt! Ez az eljárás akadályozása!
Törvényszolga, vezessék ki őket!
- Vigyék ki őket! - Beteg állat!
Te vagy az!
Gyere! El kell tűnnöd innen. Gyere!
Szerzek valakit.
- Megvan Joker! Elviszel minket? - Persze, ültesd be!
Szállj be! Ülj be! Gyorsan!
Ez tényleg ő! Hova akar menni?
Indulj, indulj! Megkapták a gecik, amit érdemeltek.
- De hova akar menni? Hova vigyük? - Mindegy, csak el innen!
Feküdj le! Maradj lent!
Bújj le! Lépj oda neki! Gyorsabban!
Mennék én, baszki, de mindenhol zsaruk vannak!
Megcsináltad. Megcsináltad, baszki!
Azt mondtad, felrobbantanál mindent, erre minden szétrobbant!
- Őrület, bazmeg! - Bekaphatjátok!
Faszszopók!
Tragikus eseményről kell beszámolnunk.
Autóba rejtett pokolgép robbant a belvárosban.
A robbanás a bíróság épülete mellett történt,
ahol több ezren gyűltek össze a Fleck-per ítélethirdetésére.
További részletek hamarosan. Maradjanak velünk!
Jól vagy? Megsérültél?
- Hallod? Jól vagy? - Mi van vele?
A francba! Kurva életbe! Fordulj le arra!
Nyugi, csak piros a lámpa.
- Bazmeg! - Nyugi van.
És ez csak a kezdet. Nemsokára lángolni fog
az egész kibaszott város!
Ne, ne! Állj meg! Várj, ne menj sehova!
- Ülj vissza! - Gyere, ülj be!
Állj meg!
Állj már meg, Joker!
Baszki!
Miért rohansz el? Szeretünk téged!
Szeretünk, Joker! Joker!
Joker!
Lee?
Lee!
Nahát…
Rövid a hajad.
Felrobbantották a bíróságot. Szabad vagyok.
Elmehetünk.
Érted?
Robbanás volt a bíróságon. Elmehetünk.
Megúsztam.
Nem megyünk sehova, Arthur.
Elképzeltünk valamit együtt, de te lemondtál róla.
Álom volt, hogy mi elmegyünk.
Az vagyok, akibe beleszerettél.
Ugyanaz vagyok, aki megölte Murray Franklint.
Nem.
Nem az vagy.
Joker nem létezik.
Te magad mondtad.
Én nem…
Én nem tudok nélküled élni.
Kérlek. Hiszen gyerekünk lesz.
A show Az csak show, de ha jó
- Sínre tesz - Kérlek, hagyd abba!
Máris dől a zsozsó Nem vitás
Mi is lehetne más?
Színház az élet
Nem akarok már énekelni.
Egy dal
- Mely a szívedről vall - Csak beszélj!
És egy tánc
- Mely egy pici románc - Beszélj! Nem kell ének.
Hinni jó
Hogy az álom is való
Színház az élet
Ég veled!
Megható, nemde?
Várj, kis mogyoróbögyörőm! Segítek!
Fleck! Indulj, látogatód van.
Nincs még egy kurva cigink se.
Gyerünk!
Arthur! Várj!
Elmondhatom egy saját viccemet?
- Ha nem hosszú. - Rövid. Gyorsan mondom.
- Jól van. - A pszichopata bemegy a kocsmába,
és látja, hogy ott ül tökegyedül a híres bohóc.
Seggrészeg, ki van ütve.
„Hihetetlen, hogy itt vagy”, mondja.
„Micsoda csalódás! Nem olyan vagy, mint a tévében.
Mire hívjalak meg?” A bohóc ránéz, és azt mondja:
„Mindegy. Ha te fizetsz, kapok, amit kapok.”
„Szuper”, mondja a pszichopata. „Akkor azt kapod, amit érdemelsz.”
Hogyha majd a hegyem
Készen lesz egyszer
Lejön hozzám Gábriel
S szól, hogy menni kell
Remélem, fiam majd
Helyembe lép
S fiamé lesz
Az a földre szállt menny
Az égi szép
Kép
JOKER KÉTSZEMÉLYES TÉBOLY
Magyar szöveg: Tóth Tamás