DŽOKERS FILMĀ…
"ES UN MANA ĒNA"
Džoker! Džoker!
FRENKLINA TEĀTRIS UZSTĀJAS DŽOKERS
DŽOKERS
MĒS VISI ESAM KLAUNI!
VIEGLAS SMILTIS, MARIJ
PILNĪGA IZPĀRDOŠANA!
MĀKSLINIEKU IEEJA
RĀDI LAIMĪGU SEJU
DŽOKERS
Un tagad jūsu uzmanībai - Džokers!
Pasaulei šobrīd vajag
Mīlestību, skaisto mīlestību
Tā ir vienīgais
Kā tiešām ir par maz
Pasaulei šobrīd vajag
Mīlestību, skaisto mīlestību
Ne jau tikai dažiem Bet gan ikvienam
Nu protams.
Dievs, mums vairāk kalnu nevajag
Mums jau pietiek nogāžu un kalnu Kuros kāpt
Pietiek okeānu un upju Ko šķērsot
Pietiek līdz laika galam
Pasaulei šobrīd vajag
Mīlestību, skaisto mīlestību
Tā ir vienīgais
Kā tiešām ir par maz
Pasaulei šobrīd vajag Mīlestību, skaisto mīlestību
Tuk, tuk!
Labrīt, kungs.
Šorīt nekā laba nav.
Celies!
Aiziet, celies!
Aiziet, puiši, pie lietas!
Veicīgi!
Laukā no gultas!
Aiziet, celies!
Satīri to cūkkūti.
Džekij, atnāc palīgā.
Saģērbies.
Diaz, kas par lietu?
Šodien kāds joks būs?
Kustieties!
Aiziet, puiši. Kustieties, sasodīts!
Nepārbaudi manu pacietību, Volters.
Veicīgāk!
Gāz viņu zemē.
Kustini pakaļu, Bulok.
Ej ratā!
Aizvācies no manas kameras!
Liec mani mierā!
Nu, Artur, šodien jūties traks?
Es šodien negribu iet ārā.
-Ved viņu uz F nodaļu. -Es negribu iet ārā.
Tev svarīga diena. Labāk rādi laimīgu seju.
Laid mani vaļā!
-Nē! -Nesāc atkal, Bīnij.
Aizveries!
Ejam, Artur.
Nāc, Flek.
Ja nokavēsi, tava smalkā advokāte vainos mani.
Viņa taču zina, cik ļoti es tev patīku?
Klau, Flek, šodien kāds joks būs?
Jā, sen nav bijis, vai ne?
Kusties!
Stāviet rindā!
Aiziet!
Atkāpies, Ken.
Pa, pa, pa! Ej uz rindas sākumu.
Fleks. Nākamais ir Fleks, mīļā.
Ei! Stāvi rindā.
Tu dzirdēji.
Ei, atpakaļ!
Tas ķēms man iekoda!
Ej.
Tas puika kopš ierašanās tikai smaidīja.
Un šodien pēkšņi iekož Morānam?
Tāpēc, ka Morāns nevienam nepatīk.
Viņš astoņus gadus nostrādāja Gotemas cietumā,
bet te joprojām ir pagaidu darbā.
Klau, Flek, šodien kāds joks būs?
Es jau prasīju.
Es varu izstāstīt joku.
Puisim nomirst suns. Viņš to suni ļoti mīlēja.
Tā nu viņš aiziet uz baznīcu un lūdz tēvu Mulkahiju
novadīt suņa bēres.
Mulkahijs atbild: "Nē. Man žēl, dēls,
mēs šai baznīcā neveicam bēru ceremonijas dzīvniekiem.
Bet aizbrauc uz pilsētu pie veterinārārsta,
viņš gan neatteiks."
Sasodīts, Artur!
Puisis saka: "Paldies, tēvs.
Vai, jūsuprāt, ar diviem taukšķiem pietiks,
lai samaksātu par ceremoniju?"
Tēvs Mulkahijs uz viņu paskatās:
"Kāpēc neteici, ka tas suns bija katolis?"
Satīries, Artur.
Patika joks, Artur?
Ejam!
"Kāpēc neteici, ka tas suns bija katolis?"
DŽOKERS: NEPRĀTS DIVIEM
B NODAĻA VIEGLĀ REŽĪMA SPĀRNS
Paskaties, Artur. Tā dzīvo otra puse.
Tev nespīd, jo nogalināji piecus cilvēkus.
Vienu tiešraidē nacionālajā televīzijā.
Kad tavas zemes gaitas beigsies…
Kas tas par sviestu?
Vai pievienosies viņiem svētlaimē?
Vai tas aplis beidzot pārtrūks
Kusties! Stulbenis.
Ei!
Kusties. Nolādētais psihs.
Ak kungs, vai nevarējāt viņam iedot lietussargu?
Jūs taču zināt, advokāte, ka lietussargus viņiem dot nedrīkst.
Viņu pašu labā.
Nemuldiet. Viņš ir slapjš līdz ādai.
Tādi ir noteikumi, advokāte, bet es tos pārkāpšu, ja palūgstiet.
Nešaubos.
Starp citu, ņemiet par labu - mēs viņu sakopām.
Apsēdies.
Tā, Artur.
Mēs tiksimies ar dakteri Beitiju. Atceries viņu?
Viņa jūsu sarunu filmēs,
lai nākamnedēļ mēs to varētu parādīt pieskaitāmības izvērtēšanā.
Ja tevi atzīs par pieskaitāmu,
un viņi atzīs, kā vienmēr,
tad būs tiesa.
Tev ir jābūt īstā slimnīcā ar īstiem ārstiem.
Nevis labošanas iestādē kopā ar rīkļurāvējiem.
Daktere Beitija domā, ka bērnībā piedzīvotais
ir izraisījis sašķelšanos,
personības dalīšanos, lai tu tiktu galā ar sāpēm.
Viņa uzskata, ka tevī ir vēl viena persona.
Un noziegumus paveica tā otra persona.
Vai saproti, ko tas nozīmē, Artur?
Es tev uzdošu dažus jautājumus, Artur, labi?
Varbūt ir kaut kas, ko tu neatceries?
Varbūt nevari saprast, ko izdarīji?
Es palīdzēšu tikt skaidrībā par to, kas notika.
Artur, mans mērķis nav tikai palīdzēt aizstāvībā.
Es gribu palīdzēt tev.
Bet, lai es varētu strādāt, tev jābūt atklātam.
Vai saproti?
Vai varu palūgt cigareti?
Protams.
Sāksim ar pirmo incidentu, labi?
Tie trīs vīrieši,
kas tev piesējās metro, apcēla tevi.
Vai viņi aizskāra kādu sāpīgu stīgu?
No pagātnes, bērnības.
Vai tu atceries, kas notika?
Vai tu atslēdzies? Redzēji spožas gaismas?
Nu labi.
Parunāsim par Mariju Frenklinu.
Ko tu no tā vakara atceries?
Mūziku.
Labi. Artur, tas ir labi.
Pateikšu, ko no tā vakara atceros es.
Es atceros, ka tu iznāci, saģērbies kā Džokers.
Un atceros, ka Džokers pie tās mūzikas dejoja.
Pareizi?
Man ļoti patika viņa grupa.
Mēs abi ar mammu senāk to šovu skatījāmies.
Arī viņai patika Marijs Frenklins?
"Viņš ir tik izskatīgs. Paskat, cik mirdzoši balti zobi."
Vai tā ir tavas mātes balss?
Vai tu bieži galvā dzirdi viņas balsi?
Visu laiku.
Vai pēc viņas nāves kaut kas mainījās?
Kādā ziņā?
Vai tu…
tā tava otra daļa…
Džokers…
pēc viņas nāves parādījās biežāk?
Jūs dzīvojāt kopā? Vienas guļamistabas dzīvoklī?
Varbūt es par to varētu parunāt ar Džokeru.
Vai viņš gribētu ar mani runāt?
ĀRKEMAS SLIMNĪCA
Ei, Artur!
Artur!
Viņš var izdarīt jebko.
Sargi teica, ka tu man iemācīsi skūpstīties.
Viņi teica, ka Džokers labi skūpstoties.
Mani vēl neviens nekad nav skūpstījis.
Divdesmit zaļie, ka viņš viņu nožņaugs.
Nu, lūk.
Rikijs ir gar zemi.
Bez minstināšanās.
Jā.
Gluži vai…
Teikšu atklāti, Artur.
Nešķita, ka esi bezcerīgs romantiķis.
Uzcienāsi ar cigareti?
Kāpēc gan ne.
Nē. Ko tu dari?
Nedod, kamēr nav izstāstījis joku.
Beidz. Viņš tik un tā mūs smīdina.
Švaki.
Klau!
Atceries to mūzikas nodarbību?
Pirms dažām dienām. B nodaļā.
Kur visi dziedāja.
Es tevi pieteicu. Nākamnedēļ piedalīsies.
Muļķības.
Kāda velna pēc tu to dari?
Nē.
Pateicu Kelermenam, ka tu labi uzvedies. Esi pelnījis.
Kur viņam prāts?
Jā.
Viņš zina, ka saņems labas atsauksmes presē.
Turklāt pateicu, ka iešu līdzi.
Nu, lūk. Tas visu izskaidro.
-Ei! -Pārbaude. Ejam.
Rindā pa divi.
Rikij! Tā, Romeo, nostādi visus rindā.
Aiziet! Pa divi. Stājieties rindā pa divi.
Nu taču, ejam!
Tu runā nopietni?
Es runāju nopietni.
Zvēru pie Bībeles.
Un nebija nemaz tik grūti.
Kopš par tevi uzņēma to TV filmu,
visi joprojām domā, ka esi zvaigzne.
Un tu, Artur?
Joprojām uzskati sevi par zvaigzni?
Varu derēt, ka uzskati.
Es teicu: tāda ir dzīve
Labi, Artur.
Aiziet, ejam.
Tā visi saka
Laukā no gultas!
Anderson, nāc.
Kliford, kas par sviestu!
Ejam, puiši! Tā diena ir klāt.
Mostieties!
-Kustieties! Aiziet! -Augšā!
Ei, aiziet, ejam!
Paskat tik, Artur. Šorīt esi augšā kā štiks.
Tā, kustieties!
Ceru, ka ļaus dziedāt arī man.
O, kad svētie soļos iekšā
Es vēlos būt starp viņiem
Kad svētie soļos iekšā
Saulīte spīd, priecājies taču
Tas Kungs pie rokas tevi ņems
Dziedi aleluja, priecājies taču…
Paga, paga, paga.
Grupa, sveiksim Arturu Fleku.
Zinu, parasti te nav slimnieku no E nodaļas,
bet man apgalvoja, ka viņš ir paraugpacients -
neviena incidenta.
Zinu, šeit varētu būt neierasti, Fleka kungs, jauna vide.
Redziet, šajās nodarbībās mēs ar mūzikas palīdzību sevi dziedinām,
līdzsvarojam konfliktējošos spēkus,
sakārtojam sevi.
Es lūdzu tikai, lai dziedat - ja un kad esat gatavs.
Sākam.
Aizmirsti raizes, priecājies taču
Prom visas rūpes aizgaiņā
Dziedi aleluja, priecājies taču
Varbūt šo? Pamēģiniet.
Labāk ne. To dziesmu es nezinu.
Nu labi.
Tad šo.
-Tas tiešām esi tu? -Pamēģiniet.
-Labi. -Jā? Lieliski.
Šī derēs. Jā, do mažors.
Es turu pasauli aiz aukliņas Sēžu uz varavīksnes
Izcili. Tieši tā.
Aukliņa ir aptīta man ap pirkstu
Cik brīnišķīga pasaule un dzīve Esmu iemīlējies
Mani sauc Lī.
Sveika.
Mani sauc Arturs.
Es zinu.
Es savu dziesmiņu dziedu Varu aizdzīt lietu
Ko tāds jauks puisis dara šādā vietā?
Es nogalināju piecus cilvēkus.
Vienu tiešraidē nacionālajā televīzijā.
Un tu?
Aizdedzināju savu vecāku daudzdzīvokļu māju.
Patiesībā…
es nogalināju sešus.
Neviens nezina, ka nonāvēju arī māti.
Man vajadzēja nonāvēt savējo.
Māte bija tā, kas mani ielika slimnīcā.
Man esot psihoze.
Zini, to TV filmu par tevi es noskatījos kādas 20 reizes.
Jā. Vai tā ir laba?
Man neļauj to skatīties.
Tā ir laba.
Tiešām laba.
Es uzaugu tajā pašā rajonā.
Mēs ar draugiem katru dienu pa tām kāpnēm gājām uz skolu.
Arī maniem vecākiem par mani bija nospļauties.
Tēvs mani klapēja līdz nemaņai.
Zini ko?
"Tuk, tuk!"
"Man žēl, bērns. Tavs tēvs gāja bojā autoavārijā."
Piedod. Tas nav smieklīgi.
Kaut tie draugi redzētu mani tagad!
Kad es pirmoreiz ieraudzīju Džokeru,
kad ieraudzīju tevi Marija Frenklina šovā,
es skatījos un visu laiku domāju:
"Ceru, ka tas puisis izšķaidīs viņam smadzenes."
Un tad tu to izdarīji.
Un pirmo reizi mūžā es vairs nejutos tik vientuļa.
Aizmirsti raizes, priecājies taču
Prom visas rūpes aizgaiņā
Dziedi aleluja, priecājies taču
Gatavojies tiesas dienai
Saulīte spīd, priecājies taču
Tas Kungs pie rokas tevi ņems
Dziedi aleluja, priecājies taču
Klau, Džekij!
Zini, ko es visvairāk nožēloju no dalības Frenklina šovā?
Ko tad?
Vajadzēja viņu nošaut uzreiz, lai uzdod jautājumus pēc tam.
Vai tas ir joks, Artur?
Jā.
Nu re, pietika padziedāt un satikt meiteni.
Paldies, draugs.
Iesim pēc tavām zālēm.
Attaisnot nepieskaitāmības dēļ būtu nepieņemami.
Viņš nogalināja piecus nevainīgus cilvēkus.
-Un šo amorālo vardarbību… -Ei, Flek!
-Tu esi ziņās. -…apbrīno viņa sekotāji
ne tikai mūsu pilsētā, bet visā valstī.
Vandalisms, ļaunprātīga dedzināšana…
Tiesnesis teica, ka esi pieskaitāms, tevi tiesās.
Es zināju!
Viņi joprojām ir gatavi viņa vārdā veikt vardarbību.
Šie cilvēki uzskata, ka Arturs Fleks
ir savā ziņā… moceklis.
Taču viņš tāds nav.
Arturs Fleks ir briesmonis, kas labi zināja, ko dara.
-Jā. -Tieši tā.
Un prokuratūra pieprasīs nāvessodu.
Paldies. Uz jautājumiem vairs neatbildēsim.
Velns, vecīt.
Dzirdēji, Flek? Nāvessods.
Tevi izcepinās, Artij.
Kāda sajūta?
Pirmoreiz mūžā
Man ir kāds, kuram mani vajag
Kāds, kuru man vajadzēja sen
Beidzot bez bailēm
Varu iet, kur ved dzīve
Un zinu, ka būšu es stiprs
Beidzot piepildās tas Par ko sapņoja mana sirds
Kad es vēl nepazinu
Kādu tik mīļu kā tu
Manu sapņu piepildījumu
Pirmoreiz mūžā Vairs neskumstu tā
Kā skumu savulaik es
Man beidzot ir kāds Kurš mani nepametīs
Un es vairs neesmu viens
Es beidzot varu teikt "Tas ir mans - neatdošu"
Pareizi!
Kamēr vien man ir mīla Es izturēšu
Pirmoreiz mūžā Man ir kāds, kuram mani vajag
Aiziet, Artur.
Aiziet, vecīt.
Es beidzot varu teikt "Tas ir mans - neatdošu"
Kamēr vien man ir mīla Es izturēšu
Pirmoreiz mūžā man ir kāds
Pirmoreiz mūžā
Atbildi viņam, Artur.
Kāda sajūta? Vai tev ir bail?
Jā, pasaki viņiem!
Nē, tu nevari sniegt paziņojumu presei,
pat ja to tev lūdz Kelermens.
Zini, viņi tur stāv jau nedēļu.
Lai mani redzētu.
Viņi grib ar mani runāt.
Ei, Flek!
-Esmu sarunājusi… -Parakstīsi grāmatu?
…ekskluzīvu interviju nākammēnes pirms tiesas.
Labi, bet Kelermens lūdza sniegt paziņojumu tagad.
Atļāva šovakar aiziet uz filmu.
-Kā normālam cilvēkam. -Kādu filmu?
Par ko tu runā?
Nāc, Artur.
Labi.
-Piedod, man jābeidz. -Artur, es tev teicu…
Labi, ejam.
Pag, Džekij. Viņš parakstās manā grāmatā.
Pasteidzies, Artur. Negribu nokavēt sākumu.
Kad viņu izcepinās, tā maksās veselu bagātību.
Mierīgi.
Ejam.
Es ceru, ka tu dabūsi vēzi
Mūzikls. Mūzikls.
Man apnikušas tās mākslīgās robežas starp mūziklu un drāmu.
Nu, tad jums pilnīgi noteikti nevajag mani.
Vajag gan.
Jo tu vari būt dižāks nekā jebkad.
Tava uzstāšanās teātrī būs kā sprādziens.
Nevis ierastais kroņa numurs
cilindrā un frakā, bet dižs mākslinieks
-spēku pilnbriedā. -Ejam prom.
Jaunais Tonijs Hanters.
-1953. gada Tonijs Hanters. -Nevaru.
Mani nošaus.
Beidz. Tu taču jau zini, kā tas beigsies.
Viss būs labi.
Kas, tavuprāt, esmu es? Kas ir viņi?
Kas ir teātris? Tā ir izklaide.
Tici man, nav atšķirības starp maģiskajiem ritmiem,
-ko rada Billa Robinsona kājas… -Tu jau teici.
Nu labi. Ko Bills Robinsons darīja?
Dejoja uz kāpnēm.
Es uz tām pašām kāpnēm tēloju valdnieku Edipu.
Kāda atšķirība? Viss ir teātris.
Pat visparastākais burleskas klauns
ir izklaidētājs. Mēs visi esam izklaid…
Tu nedzirdēsi dziesmu.
Itin viss, kas dzīvē atgadās Var notikt izrādē
Sasmīdināt vari Saraudināt arī
Itin viss Itin viss var būt
Klauns, kuram bikses krīt nost
Vai deja, romantiska kā sapnis
Vai aina ar ļaundari negantu
Tā ir izklaide
Triko tērpta dāma starmešu gaismā
Vai jaunlaulātā, kurai jau ir cits
Vai balle, kurā viņa viņam atdodas
Tā ir izklaide
-To es saprotu. -Sižets aizraujošs
Ar daudzām seksa ainām
Priecīga šķirtene, kurai vajag bijušo
Vai arī Valdnieks Edips
Kur puisis nonāvē tēvu Un savāra pamatīgas ziepes
Deg!
Bez panikas!
Mieru! Nomierinieties!
Artur, ejam!
Artur, veicīgi!
Lēnāk, pa vienam.
Ja vien viņi mani tagad redzētu
Tā mana čomu banda
Aiziet, ātrāk!
Es skatos, kā tu smaidi Un tas ir tīkams skats
Es gribu, lai tie aunapieres redz
Cik smalkam
Augstākās sabiedrības čalim es patīku
Vai to izdarīji tu?
Teicu, ka gribu iet prom.
Vai tu esi traka?
Varu tik noelsties Skat, kur es atrodos
Šovakar esmu tikusi pie medus poda
Kas par vietu, mīļo stundiņ! Viņi neticēs
Ja vien draugi mani redzētu…
Velns!
Skrienam tur.
-Viņi tuvojas. -Aiziet, ātrāk!
Ir taču jautrāk nekā filma?
Ja vien tie plukatas Redzētu mani, lūk
Pie tās miljons dolāru vērtās vistu kūts
Es saejos ar sabiedrības krējumu
Kurš teica Ka augšā vietu vairs nav?
Aiziet!
Tāds slavens vīrietis Kāds viņš patiesi ir
Lenc nezināmu meiču Un tā esmu es
Tāds solis augšup, mīļo stundiņ! Viņi neticēs
Ja vien draugi mani redzētu
-Ja vien draugi mani redzētu -Redzētu
-Ja vien viņi mani tagad redzētu -Ja redzētu
Laidiet vaļā!
Draņķi!
Smejies vien, mērgli.
Pēdējā kamera pa kreisi.
Spēlēsi ar mani spēlītes, Artur?
Divas nedēļas karcerī.
Patīkamu palikšanu.
Saņem manu roku Paliec šeit, draugs
Es atradīšu ceļu atpakaļ pie tevis
Šeit un tagad Es kaut kā zinu
Mēs stāstām patiesību
Mums pat šķiet, mēs iztiktu
Ja mēs būtu divi vien
Varbūt mūs sauks par trakiem
VIESNĪCA ĀRKEMA
Bet es tevi vienkārši mīlu
Sveiks, draugs.
Vai tu tiešām esi šeit?
Jā.
Viens sargs mani ielaida.
Es tevis dēļ esmu gatava uz visu.
Bet mums nav daudz laika. Nāc šurp.
Kur?
Vai vari piecelties?
Ienāc gaismā.
Mani sūta mājās.
Ko? Kāpēc?
Tu mani slikti ietekmējot.
Ko?
Tas nāks mums par labu.
Varēšu būt klāt tavā prāvā.
Redzēšu tevi katru dienu, līdz tiksi laukā.
Un tad ko?
Mēs uzcelsim kalnu.
Pagaidi.
Tu atnesi grimu.
Es gribu redzēt tavu patieso seju.
Ko viņi ar tevi izdarījuši!
Tagad esam tikai mēs.
Tev jābeidz dzert zāles.
Jau beidzu.
Vai vari to izdarīt?
Jā.
Par ko viņš man jautās?
Ja neskaita… Tu zini.
Cerams, par tavu dzīvi šeit
un to, kādi apstākļi te ir patiesībā.
-Viņš varētu pajautāt par Lī. -Jā?
Viņa sniedz intervijas un stāsta par tevi.
Un par sevi.
Labi.
Zini, es viņu mīlu.
Viņa mani saprot.
Divas minūtes. Pedijs ir gatavs.
Artur.
Šī ir tava iespēja parādīt sevi no citas puses.
Lai sabiedrība redz, kāds esi patiesībā.
Un tev nevajadzētu smēķēt. Manuprāt, tā tu izskaties augstprātīgs.
Labi.
Izmantosim šo laiku, lai visiem parādītu, ka tu esi cilvēks.
Viņiem jāsaprot, ka tu biji slims. Neadekvāts.
Tu neesi Džokers. Tu esi Arturs Fleks.
Neuztraucies. Tev viss sanāks.
Artur!
Vai tev viss kārtībā?
Vēl nav par vēlu to atcelt.
Tad kā man tevi saukt - Arturs vai Džokers?
Maiersa kungs, mēs taču vienojāmies. Viņu nedrīkst saukt par Džokeru.
Viņa vārds ir Arturs. Arturs Fleks.
Varam sākt, Pedij.
Viņai tagad jāiet prom.
Varat skatīties, stāvot aiz stikla, bet šeit ne.
Esi tu pats.
-Filmējam? -Filmējam.
Kameras ieraksta.
Pirms diviem gadiem
Artura Fleka vārds satricināja visu Gotemu.
Vienkāršais ballīšu klauns un topošais komiķis
Fleks izdarīja piecas zvērīgas slepkavības nieka četru nedēļu laikā.
Un tagad, kad ļaudis jau stāv rindā, lai tiktu pie sēdvietas
vienā no pirmajām tiesas prāvām, ko translēs tiešraidē televīzijā,
Arturs Fleks, Džokers, sniegs pirmo interviju
kopš tā bēdīgi slavenā Marija Frenklina šova.
Un jā, mēs visi zinām, kā tas izvērtās.
Artur Flek, sveicināts!
Labdien!
Pastāsti man par to vakaru uz skatuves kopā ar Mariju Frenklinu.
Kas darījās tavā prātā,
kad tu izvilki pistoli un iešāvi viņam galvā?
Nu, Pedij…
tolaik man bija daudz pārdzīvojumu.
Es no tā vakara neko daudz neatceros.
Es atslēdzos, redzēju spožas gaismas.
Man bija grūti atšķirt, kas ir īsts un kas nav.
Nu beidz.
Tu to izdarīji tiešraidē. Kur nu vēl īstāk.
Pedij, es atceros tikai to, ka tovakar grasījos izdarīt pašnāvību.
Televīzijā.
Man likās, ka Marijs spēlē lomu manā izrādē.
Bet viņš bija slikts aktieris.
Tāpēc saņēma pēc nopelniem.
Tavs pēdējais joks, ja to var saukt par joku.
"Saņem pēc nopelniem!" Tā tu teici.
Tas nav jautri, nav smieklīgi.
Tev taisnība. Vajadzēja pajokot labāk.
Tu centies jokot arī tagad?
Nē.
Vai tu esi pelnījis mirt?
Prokurors pieprasa nāvessodu.
Tu nupat atzinies, ka gribēji televīzijā nonāvēties. Pasaki:
vai tu joprojām gribi mirt?
Tolaik tas šķita daudz vienkāršāk nekā dzīvot.
Bet tagad esmu cits cilvēks.
Es…
Vairs neesmu tāds.
Tas nebiji tu.
Nē, ne tā.
Gribu saprast.
-Tā es to nedomāju. -Tavs attaisnojums:
"To izdarīja Džokers."
-Tu biji nepieskaitāms. -Es…
-Es neattaisnojos. -Tava otra personība,
tas slepkavnieciskais klauns nogalināja Mariju.
Ar ko es runāju tagad? Kurš no jums ir šeit?
Nabadziņš Arturs Fleks ar zemu IQ?
Vai Džokers, kurš sakūdījis padibenes…
Vai tev tiešām tas rūp?
Nē.
Tu esi tāds pats kā Marijs.
Tāds pats kā visi citi. Tu gribi sensāciju.
Tev nerūp… Gribi runāt tikai par manām kļūdām.
Par maniem pagātnes nodarījumiem.
Nevis par to, kas esmu tagad.
Nevis par to, kā esmu mainījies.
Lūk, par ko mums būtu jārunā, Pedij.
Labi.
-Vajag pārtraukumu. -Pārtraukuma nebūs.
Nu labi.
Pastāsti - kas ir mainījies, Artur?
Es tev pateikšu, kas ir mainījies, Pedij.
Es vairs neesmu viens.
Skaidrs.
Meitene, kas dziedāja. Tonakt, kad centies aizbēgt.
Mēs necentāmies aizbēgt.
Hārlija Kvinzela.
Tovakar sarīkojāt iespaidīgu uzstāšanos.
NEPRĀTĪGI IEMĪLĒJIES
Viņa ir īpaša, vai ne?
Tev labāk zināt.
Vai nedomā, ka tas viss…
Ka tas ir mazliet par daudz?
Mazliet par daudz?
Viņa ir nelga, es taču zinu
Bet apburoša nelga
Esmu iemīlējies
Un to izrādu
Kā mazs bērns
Mīlestība ir tā pati skumjā sajūta
Es vairs neesmu aizvēris ne acu
Kopš tā sīkaliņa
Sajauca man galvu
Es atkal esmu sajūsmināts
Savaldzināts
Dīcošs un čīkstošs bērns
Apburts
Apmulsis un apmāts
Esmu
Pazaudējis sirdi, un kas par to?
Viņa ir vienaldzīga, piekrītu
Viņa smejas, un tas man patīk
Lai gan smejas viņa par mani
Es viņai dziedāšu
Pavasari dāvāšu
Un ilgošos pēc dienas
Kad viņai pieglaudīšos
Apburts
Apmulsis un apmāts
-Esmu -Atvainojiet. Paldies.
RADIOAPARĀTU UN TELEVIZORU REMONTS
Sarunu ar Arturu Fleku turpināsim pēc reklāmas.
Šodien sākas slepkavībā apsūdzētā Artura Fleka tiesas prāva.
Prokurora vietnieks Hārvijs Dents gatavo
ievadrunu "gadsimta prāvai", kā daži to dēvē.
Reaģējot uz ilgajiem protestiem, policija norobežojusi tuvējās ielas
un uzstādījusi barjeras, lai atturētu ļaužu tūkstošus.
Lūk, kādas ir sekas,
ja iznīcina sociālo pakalpojumu sistēmu.
Un es pat negribu pieminēt to ažiotāžu medijos.
Labi, Denīze, tu esi ēterā.
Paldies, ka uzklausāt.
Pietiek! Tas idiots tiesu nav pelnījis.
Jāsūta pa taisno uz elektrisko krēslu.
Par biedinājumu citiem.
BRĪVĪBU DŽOKERAM
Kad tu smaidi
Visa pasaule smaida kopā ar tevi
Kad tu smejies
Ak, kad tu smejies
Tad saule spīdēt sāk
Bet, kad tu raudi
Tu izsauc lietu
Tāpēc beidz nopūsties
Un priecājies atkal
Turpini smaidīt
Jo, kad tu smaidi
Visa pasaule smaida
Kopā ar tevi
Ejam iekšā.
Labi. Tas brīdis ir klāt.
Tur viņš ir.
ARTURA FLEKA PRĀVA
Arturs Fleks…
Aizverieties!
Arturs.
Miligan!
Arturs.
Es tev pārsitīšu pauri.
Jā, Artur.
Viņš izskatās labi.
Piecelties!
Tiesas sēde ir sākusies.
To vada godājamais tiesnesis Hermans Rotvakss.
Labrīt, dāmas un kungi!
Lūdzu, sēdieties.
Viljam, aiciniet iekšā zvērinātos.
Vai jūtaties labi, Fleka kungs?
Vai viss ir kārtībā?
Jā, jūsu majestāte. Es tikai kādu meklēju.
Fleka kungs, lūdzu, sēdieties.
Es saprotu, ka apstākļi ir sarežģīti.
Bet šī tomēr ir tiesa.
Nekādi izlēcieni netiks paciesti.
Tas attiecas uz ikvienu šajā tiesas zālē.
Sidnij, piesakiet lietu.
Ņujorkas štata iedzīvotāji pret Arturu Fleku.
Lieta numur GC071963.
Itin viss, kas dzīvē atgadās
Var notikt izrādē
Sasmīdināt vari
Saraudināt arī
Itin viss
Itin viss var būt
Klauns, kuram bikses krīt nost
Vai deja, romantiska kā sapnis
Vai aina ar ļaundari negantu
Tā ir izklaide
Triko tērpta dāma starmešu gaismā
Vai jaunlaulātā, kurai jau ir cits
Vai balle, kurā viņa viņam atdodas
Pēc manām domām, nav nekādu pierādījumu,
ka Arturam Flekam būtu personības dalīšanās.
Vai ka viņš Džokera lomā būtu izturējies
kā cita personība, nevis viņš pats.
Sakiet, dakter, vai jūs pēc iepazīšanās ar šo lietu
uzskatāt, ka Fleka kungam ir kāda garīga saslimšana vai traucējumi?
Nē.
Manuprāt, viņš nav psihiski slims vai nespējīgs saprast realitāti.
Viņš šos noziegumus veica, būdams pie pilna prāta.
Es uzskatu, ka viņš izliekas par garīgi slimu.
Klusumu!
Un, ja viņš
izliekas, kā sakāt,
kāds ir jūsu viedoklis par apsūdzētā garīgo veselību?
Domāju, ka viņam ir četri relatīvi nebūtiski
un visai izplatīti garīgie traucējumi:
ilgstošas skumjas,
narcistiska centrēšanās uz sevi, draugu trūkums
un vienaldzība pret citu cilvēku jūtām.
Šim indivīdam ir daudz problēmu,
bet no psihiatriskā aspekta nevaru viņu attaisnot.
Paldies, dakteri Liu.
Jautājumu vairs nav, jūsu godība.
Jūsu kārta, Stjuartes kundze.
Paldies.
Vai vari rīt apsēdināt Lī labākā vietā?
Dakteri Liu, labrīt!
Labrīt!
Cik ilgi jūs izprašņājāt Arturu Fleku?
Apmēram divas stundas.
Patiesībā 89 minūtes.
Sakiet - kāpēc esat tik pārliecināts, ka Arturs nav garīgi slims?
Kā pēc nieka 89 minūtēm varat būt drošs,
ka šis "Džokers" nav pavisam cita un no viņa atdalīta personība?
Ka tas nav viņš.
Es arī izskatīju visu pārbaužu rezultātus.
Psiholoģisko, neiroloģisko un medicīnisko pārbaužu.
Un es uzskatu, ka tas ir tikai teātris.
Vai izlasījāt sociālā dienesta ziņojumus,
kur rakstīts, ka Arturu septiņu gadu vecumā
aizsūtīja atpakaļ pie pāridarītāja?
MĀTE PIEĻAUJ VARDARBĪBU
Uz mātes mājām.
Izlasīju. Jā.
Un, kad jūs viņu 89 minūtes iztaujājāt,
vai pavaicājāt, kāpēc sociālais dienests neticēja šaušalīgajiem stāstiem,
ko septiņgadīgs zēns viņiem stāstīja
par piedzīvoto fizisko un seksuālo vardarbību?
Nē, es par to nevaicāju.
Tātad jūs gribat, lai ticam,
ka, pavadījis nieka 89 minūtes kopā ar Arturu Fleku
un izlasījis ziņojumus un pārbaužu rezultātus,
ko sniegušas tās pašas iestādes, kas viņu pameta novārtā…
Gribat, lai ticam jūsu apgalvojumam,
ka Arturam nav nopietnu garīgu traucējumu?
Ka viņam nevajadzēja patverties iedomu pasaulē
un radīt citu identitāti,
lai pasargātu to nobijušos, trauslo septiņgadīgo zēnu
no piedzīvotajām ciešanām un vardarbības?
Un ka tā identitāte neizlauzās,
kad viņam uzbruka un viņu mocīja
trīs piedzērušies huligāni metro?
"Kad šorīt pamodos, es iedomājos: 'Marijs, Marijs, Marijs.'
Un tad uzradās Marijs.
Jocīgi, vai ne?
Atceros arī Sofiju.
-Atkal redzē…" -Iebilstu. Jūsu godība.
Mana klienta dienasgrāmata ir konfidenciāla.
Noraidu.
Ja Keinas kundze tikai citē
Fleka kunga dienasgrāmatu…
Bet tie ir mani privātie joki.
Nav domāti lasīt skaļi.
Fleka kungs! Klusu!
Viņa tikai lasa jūsu rakstītos vārdus.
Un zvērinātie paši izdarīs secinājumus.
Lūdzu, turpiniet.
Keinas kundze, lūdzu, turpiniet lasīt iezīmēto fragmentu.
"Atceros arī Sofiju.
Atkal redzēju viņu sapnī. Sapni aizmirsu.
Es gandrīz nekad nesapņoju.
Kas man jādara, lai atcerētos?"
Tā ir Sofija Dimona, Fleka kunga kaimiņiene,
ar kuru viņš bija pārņemts.
Kad tas rakstīts?
17. novembrī.
Ņemiet vērā, ka 17. novembrī Fleka kungs
nāvējoši sadūra Rendalu Klainmenhoferu.
Tajā pašā dienā, kad viņš nošāva Mariju Frenklinu.
Zinu, ka neesat šīs jomas speciāliste,
bet jūs esat izlasījusi Fleka dienasgrāmatu, taisnība?
Jā.
Un kā jums šķiet: vai šis teksts kaut kā atšķiras?
It kā to būtu rakstījusi cita personība?
Nē, šķiet, ka to rakstījis Arturs.
Turpiniet.
Viņš bieži aprakstīja savas fantāzijas.
Un sievietes, ar kurām iztēlojās attiecības.
LIECĪBU SNIEGŠANA
Un, protams, savus jokus.
Vienmēr bija daudz šo…
šo nesmieklīgo joku.
Viņa ir tikai sociālā darbiniece. Šaubos, ka…
Tu viņu pataisi par idiotu.
Viņš nemūžam netiks laukā, ja tā turpināsi.
Paprasiet viņai, kāpēc nosēdināja mani tik tālu.
Nedarīsim to šeit. Lūdzu.
Vai redzi tos cilvēkus ārā?
Kā tu domā, kāpēc viņi te ir?
Uz cik T krekliem ir Artura Fleka vārds?
Uz cik plakātiem?
Šī ir gadsimta prāva, un viņa pat nezina, kas ir viņas klients.
-Ko gribat teikt? -Vai neredzi, cik viņš slims?
Cik ļoti viņam vajag palīdzību?
Viņš nav slims.
Viņš ir ideāls.
Tu taču nedomā,
ka viņš izies no šejienes brīvībā?
Jā, viņš izies no šejienes brīvībā.
-Un es būšu viņam blakus. -Un ko tad?
Un tad mēs uzcelsim kalnu.
-Ko? -No maza paugura.
Ko tas vispār nozīmē?
-Jūs apprecēsieties? -Malā!
Tu neklausies.
Mēs varam uzvarēt. Un viņa visu sačakarēs.
Nē, tu esi tā, kas neklausās.
Lī par mani rūpējas.
Viņa saprot, ko esmu pārcietis.
Par ko tu runā?
Mēs esam no viena rajona.
Viņa ir zaudējusi tēvu. Māte viņai darīja pāri.
Ieslodzīja klīnikā.
Tāpēc liec viņu mierā.
Labi. Protams, Lī par tevi rūpējas.
Es zinu.
Bet viņa neuzauga tavā rajonā.
Viņa dzīvo Apervestsaidā kopā ar vecākiem.
Viņas tēvs nav miris. Viņš ir ārsts.
Viņa iestājās slimnīcā brīvprātīgi
un pati izrakstījās, kad sagribēja.
Viņa neizrakstījās pati.
Artur.
Es viņu slikti ietekmēju, tāpēc mūs izšķīra.
Vai viņa minēja, ka studēja maģistrantūrā psihiatriju?
Tu nesaproti.
Es gribu teikt, ka viņa tevi muļķo.
Piedod, es vienkārši…
Es zinu, kā tas ir - kādu mīlēt.
Bet nedomāju, ka vari ticēt kaut vienam viņas vārdam.
No NCB Studios Gotemā.
Dāmas un kungi - Džokera un Hārlijas šovs.
APLAUSI DŽOKERS UN HĀRLIJA
Ir tāda gaisma
Tāda īpaša gaisma
Kas mani apspīdējusi nav
Es gribu visu mūžu
Nodzīvot ar tevi
Ir iespējams
Tā ļaudis runā
It visu izdarīt pareizi
Bet kāds no tā labums
Ja man nav tevis
O, tu nezini, kā tas ir
Mīļais, tu nezini, kā tas ir
Kādu mīlēt
Tā, kā es mīlu tevi
Mīlais, mīļais, mīļais, mīļais
Tu nezini, kā tas ir
Mīļais, tu nezini, kā tas…
Kas notika?
Tu uz mani vairs pat neskatījies.
Tu domāji tikai par sevi.
Bet dziesma ir par mīlestību pret mani.
Kurš te domā tikai par sevi?
Tātad dziesma nav par mums?
Ir, bet mēs dziedam viņiem.
Tāpēc mēs te esam, mīļais.
Jo man ir nelabas aizdomas,
ka mēs nesniedzam ļaudīm to, ko viņi vēlas.
Jā, mīļais. Tev taisnība.
Sniegsim ļaudīm to, ko viņi vēlas.
Mūziku! Sāksim no sākuma.
Vai medusmēnesis galā?
Ko?
Kāpēc tu tā izdarīji?
Nošauj Hīliju.
Paskat tik!
Pāris nedēļu pagrozies atkal TV un jau uzvedies kā saimnieks.
Kāda velna pēc sēžat mūsu tribīnēs?
Kurš teica, ka tās ir jūsējās?
Rikij, kāda muša tev iekodusi?
Jūs dzirdējāt. Augšā!
Uzmini, ko es tikko redzēju ārā?
Tavu draudzenīti.
Tā, pietiek. Celieties!
Flek, tev ir apmeklētājs.
Redzi, Artur? Ko es tev teicu?
Kusties!
Katru dienu, tas pakaļa.
Tu esi galīgi ķerts, Flek.
Sveiks!
Piecas minūtes.
Kā tev klājas?
Vai viss kārtībā?
Vai tu man meloji?
Protams.
Visi taču mazliet melo.
Tātad tu neesi no mana rajona?
Un tavs tētis ir ārsts?
Tu esi bagāta?
Es tikai gribēju tev patikt.
Tu tiešām slimnīcā iestājies pati?
Jā.
Tas ir neprāts.
Tikai tāpēc, ka gribēji iepazīties ar mani?
Jā, lai iepazītos ar tevi.
Tu būtu varējusi uzrakstīt man vēstuli.
Un ko es būtu rakstījusi? Es neesmu nekas.
Atšķirībā no tevis neko neesmu paveikusi.
To filmu par mani tu tiešām noskatījies 20 reizes?
Drīzāk kādas četras vai piecas.
Tā tiešām ir laba, vai meloji arī par to?
Tā ir izcila.
Advokāte uzskata, ka tu mani muļķo.
Es neesmu muļķis.
Vai nesaproti, ko viņa dara?
Viņi tur par tevi smejas.
Viņai par tevi ir vienalga.
Man nav.
Vai zini, ka es noīrēju dzīvokli tavā mājā,
lai mums būtu savas mājas, kad iznāksi?
Vai to tev advokāte pateica?
Tiešām?
Es negribu tur dzīvot.
Esmu stāvoklī.
Ko?
Kāpēc putni pēkšņi parādās
Ikreiz, kad esi tuvumā?
Tāpat kā es
Tie ilgojas
Būt tuvāk tev
Kāpēc zvaigznes krīt no debesīm
Ikreiz, kad tu paej garām?
Tāpat kā es
Tās ilgojas
Būt tuvāk tev
Tiešām?
Dienā, kad tu piedzimi
Eņģeļi sanāca kopā
Un nolēma piepildīt sapni
Tie iebēra mēness putekļus Tavos zeltainajos matos
Un ielēja zvaigžņu gaismu Tavās zilajās acīs
Tieši tāpēc
-Visas meitenes pilsētā -Meitenes pilsētā
-Seko tev -Seko man
-It visur -It visur
Tāpat kā es
Viņas ilgojas
Būt tuvāk tev
Tāpat kā es
Viņas ilgojas
Būt tuvāk tev
Vai domājāt, ka viņš jums darīs pāri?
Vai jūsu meitai.
Jā.
Uzskatījāt viņu par bīstamu.
Nu, viņš ielauzās manā dzīvoklī.
Vai izsaucāt policiju?
Nē.
Viņa māte teica, ka viņam vienmēr bijušas problēmas,
bet viņš nespējot nodarīt pāri pat mušai.
Un…
vai cilvēks, kurš tovakar ielauzās jūsu dzīvoklī,
atšķīrās no Artura Fleka, kuru pazināt?
Es viņu patiesībā nepazinu.
Biju satikusi vestibilā, dažas reizes liftā.
Es mazliet pazinu viņa māti.
Viņa bija ļoti laipna pret manu meitu.
Dimonas kundze,
kāpēc jūs negribējāt liecināt tiesā?
Kāpēc sākotnēji mūsu pavēsti ignorējāt?
Kad Arturs izdarīja to, ko izdarīja,
žurnālisti gribēja ar mani par to runāt.
Un tad manu tēlu izmantoja tajā briesmīgajā televīzijas filmā…
-Tā ir briesmīga? -Un tad…
Nē.
…viņa atbalstītāji, kā tie, kas pulcējas ārā,
sāka nākt pie manis uz darbu un apvainot,
pārmest par to, kas notika ar Arturu.
Man bija bail par savu un meitas drošību.
Mēs šo pilsētu pametām.
Un kāpēc jūs tomēr izlēmāt liecināt?
Tovakar man vajadzēja izsaukt policiju.
Tad varbūt visi tie cilvēki nebūtu…
Varbūt viņi nebūtu miruši.
Paldies. Jautājumu vairs nav.
Jūsu kārta, Stjuartes kundze.
Dimonas kundze.
Kas notika, kad palūdzāt Arturam pamest jūsu dzīvokli?
Viņš pateica, ka viņam bijusi slikta diena.
Un tad aizgāja.
Tātad viņš jums un jūsu meitai nedarīja pāri un nedraudēja?
Nē.
Vai nākamajā nedēļā redzējāt viņu Marija Frenklina raidījumā?
Jā.
Un vai viņš atgādināja to cilvēku,
kurš tovakar bija jūsu dzīvoklī?
Vai viņš runāja un izskatījās tāpat?
Nē, viņam bija klauna grims.
Tā kā Artura māte bija tik laipna pret jūsu meitu,
ko viņa jums stāstīja par pašas dēlu?
Viņa teica, ka ar Arturu kaut kas nav kārtībā.
Viņš dzīvojot iedomu pasaulē, un viņam esot īpaši smiekli.
Viņa teica - "stulbi smiekli". Tā viņa tos sauca.
"Viņa stulbie smiekli".
Jā.
Ko vēl viņa jums pateica?
Ka bērnībā esot viņam stāstījusi izdomātu stāstu.
Lai viņš justos labāk.
Lai beigtu raudāt un nenonāvētos.
Kādu stāstu?
Ka viņa sūtība esot sagādāt prieku.
Kaut kas tāds. Tāpēc sauca viņu par Laimīgo.
Un?
Un viņa nespēja noticēt, ka viņš visu savu dzīvi
balstīja uz šī izdomātā stāsta.
Viņš bija ielu klauns un gribēja kļūt par komiķi.
Viņa savu dēlu par to izsmēja?
Par viņa pārliecību,
ka viņš spēj smīdināt.
Teica, ka Arturs vispār nemākot jokot.
Vai stāstīja, ka viņš regulāri ārstējās klīnikās?
Jā.
Ko vēl viņa par savu dēlu teica?
Vienmēr ir kāds džokers
Kāršu kavā
Vienmēr ir kāds vientuļš klauns
Tas nabaga muļķis krīt augšpēdu
Un visi tad par nokritušo smej
Vienmēr ir kāds jocīgais
Katrā spēlē
Bet viņš ir jocīgs pārpratuma dēļ
Un visi nolūkojas
Kā vienmēr
Un neredz - viņa vientuļā sirds lūst
Viņiem nerūp Kamēr vien ir kāds āksts
Parasts muļķis
Muļķīgs, cik vien muļķīgs var būt
Vienmēr ir kāds džokers
Tādi ir noteikumi
Bet kārtis dala liktenis, un - re
Tas džokers esmu es
Viņiem nerūp Kamēr vien ir kāds āksts
Parasts muļķis
Muļķīgs, cik vien muļķīgs var būt
Vienmēr ir kāds džokers
Tādi ir noteikumi!
Bet kārtis dala liktenis, un - re
Tas džokers esmu es
GOD. TIESNESIS HERMANS ROTVAKSS
Tas džokers
Esmu es
Jā.
Ka viņam nekad neesot bijusi draudzene un viņš droši vien esot nevainīgs.
Es nespēju.
Es vairs nespēju!
Jūsu godība, vai drīkstu ko teikt?
Nē, nedrīkstat.
Gribu atlaist advokāti.
Sen bija laiks!
Ko, lūdzu?
Vēlos pārstāvēt sevi pats.
Tu esi atlaista.
Artur, nedari to. Šī ir īstenība.
Vari būt droša.
Kārtību tiesas zālē. Kārtību!
Apsarg! Vediet Fleka kungu uz kameru!
Kārtību!
ARTURA FLEKA PRĀVA LIECĪBU SNIEGŠANA
Advokāti, nekavējoties nāciet uz manu kabinetu!
Tur? Paldies.
Ei, bez pieskārieniem!
Es ar tevi tā lepojos.
Tev vajadzētu redzēt, kas notiek ārā. Viņi tevis dēļ jūk prātā.
Tu to izdarīji.
Zinu, bet varbūt man derētu izlasīt kādu likumu grāmatu.
Es pat neesmu gājis vidusskolā.
Teicu: bez pieskārieniem!
Tu vari darīt visu, ko gribi.
Tu esi Džokers.
Labvakar! Gaisa temperatūra 9 grādi, ir seši vakarā, trešdiena, 8. novembris.
Te Stens L. Brukss ar jaunākajām ziņām.
Pārsteidzošs pavērsiens Artura Fleka prāvā.
Iespējamais slepkava Fleks, zināms arī kā Džokers,
pārtrauca liecību sniegšanu un atlaida savu advokāti Merianu Stjuarti.
Un uz atvadām viņu noskūpstīja.
Pēcāk Fleku iztaujāja tiesnesis Hermans Rotvakss.
Tiesības pārstāvēt sevi pašam
nav atļauja tiesas zālē uzvesties necienīgi.
Vai spēsiet savaldīt emocijas, Fleka kungs?
Jā, kungs.
Tiesnesis Rotvakss negribīgi atļāva Flekam pārstāvēt sevi pašam,
ja vien viņš piekrīt pieņemt padomdevēju.
Šo lēmumu neatbalsta ne Fleka bijusī advokāte Meriana Stjuarte,
ne prokurora vietnieks Hārvijs Dents.
Tas ir briesmīgi.
Arturs domā, ka viņam ir atbalstītāji,
bet viņiem Arturs nerūp.
Viņus interesē Džokers.
Viņš neapzinās realitāti. Viņš ir garīgi slims.
Ja būtu viņu par to pārliecinājuši, mēs tiesā būtu uzvarējuši.
Fleks zina, ko dara. Viņš zina, ka zaudē.
Mēs nedrīkstam aizmirst, ka viņš ir ļauns.
Tas viss pieder pie viņa plāna.
Artura Fleka tiesa atsāksies pirmdien no rīta.
Citas ziņas. Mērs Torndaiks…
Viņš ir klāt.
Tā, nomierinieties!
Izbeidziet!
Apsēdieties!
-Flek, kāp nost! -Jā, Artur.
Nost no galda!
Kāp lejā, Artur!
O, kad svētie
Apsēdies, Rikij!
-Soļos iekšā -Rikij!
O, kad svētie soļos iekšā
Rikij! Nokāp, velns parāvis!
O, Kungs, es vēlos būt starp viņiem
Atdod cepuri!
Kad svētie…
Kāp lejā, ka tev saka!
Pabeidziet vakariņas.
Sēdieties!
-Nomierinieties. -Izrāde beigusies. Mieru!
Sēdiet, sasodīts!
Kad svētie soļos iekšā
Bulok!
O, kad svētie soļos iekšā
O, Kungs, es vēlos būt starp viņiem
Kad svētie soļos iekšā
Es tev pārsitīšu pauri.
Kad svētie soļos iekšā
Izskatījis visas lietas, kas varētu kalpot par precedentu,
un no tām atbilstošākā bija "Džensens pret Augstāko tiesu",
esmu nolēmis, ka Fleka kungam ir tiesības
kā advokātam ģērbties tā, kā vēlas,
ja vien viņš neizraisa nekārtības
un netraucē tiesas darbību.
Es nepieļaušu šai sēdē haosu, kāds valda ārpusē.
Un neļaušu jums to pārvērst par lielāku cirku,
kādu jau esat sarīkojis.
Paldies.
Denta kungs, izsauciet nākamo liecinieku.
Štats izsauc Geriju Padlsu.
Apsarg!
Pavadiet Padlsa kungu līdz liecinieku solam.
Gerij!
Parādi viņiem!
Lūdzu, paceliet labo roku.
Vai zvērat, ka liecība, ko sniegsiet,
ir patiesība un tikai patiesība,
lai Dievs palīdz?
Jā.
Labrīt, Padlsa kungs.
Paldies, ka atnācāt.
GOTEMA DZELTENĀS LAPAS
Pēdējais jautājums, kungs.
Vai cilvēks, kurš nodūra Rendalu Klainmenhoferu,
atrodas šajā tiesas zālē?
Jā.
Vai varat uz viņu norādīt?
Un… aprakstīt viņa apģērbu.
Viņš sēž tur pie galda.
Sarkanā uzvalkā un ar klauna grimu.
Vai apsūdzētā atpazīšana tiks atzīmēta protokolā, jūsu godība?
Jā.
Jautājumu vairs nav.
Jūsu kārta, Fleka kungs.
Padlsa kungs.
Gerijs Padlss?
Sakiet, kungs, vai tā jūs sauc kopš dzimšanas?
Jā.
Tiešām?
Tiešām? Jūsu uzvārds ir Padlss?
Jo tas izklausās kā joks.
Tas nav joks.
Gribat, lai ticam, ka jūsu uzvārds ir Padlss?
Padlss?
Fleka kungs, ko jūs gribat pateikt?
Kā jau teicu: es neļaušu pārvērst tiesas zāli par cirku.
Labi.
Bet, visu cieņu, jūsu godība,
vai nedomājat, ka ir jau par vēlu?
-Nepārbaudiet manu pacietību. -Labi.
Padlsa kungs,
pirms brīža jūs liecinājāt,
ka redzējāt, kā es pāris reižu saduru kaklā Klaimenu Menhofu. Pareizi?
Klainmenhoferu.
Jā, es tevi redzēju.
Un ko vēl jūs todien redzējāt?
Tu viņam iedūri acī
un trieci viņa galvu pret sienu daudzas, daudzas reizes.
Jā, bet Rendals visus apcēla, vai ne?
Viņš nebija pelnījis mirt.
Nezinu.
Nav svarīgi.
Gerij, vai redzējāt manu uzstāšanos
vēlāk tajā vakarā Marija Frenklina šovā?
Nē, neredzēju.
Nē?
Atgādināšu, ka esat devis zvērestu.
Biju ieslēgts policijas iecirknī.
Iztaujāšanas telpā.
Viņi domāja, ka tu varētu mani nogalināt.
Biju vienīgais liecinieks.
Mani tur noturēja visu nakti.
Cik izdevīgi, Padlsa kungs!
Jūs neredzējāt šovu, neredzējāt, kas man sakāms.
Nespēju noticēt!
Fleka kungs.
Labi.
Kad bijāt manas mammas dzīvoklī,
lai Dievs mielo viņas dvēseli,
kad, kā sakāt, redzējāt mani triecam Klenonmena,
vai kā viņu sauc, galvu pret sienu daudzas, daudzas reizes,
vai es jums šķitu traks?
Vai šķitu kā cits cilvēks?
Vai arī es biju tas pats vecais Džokers, kāds vienmēr esmu bijis?
Artur, nenodari to sev, tas neesi tu.
Neesmu es? Tātad jūs nedomājat, ka tas esmu es?
Tad varbūt… Varbūt jūs mani patiesībā nepazināt.
-To tavu pusi es neredzēju. -Varbūt neskatījāties.
Varbūt neviens neskatījās.
Jo neviens nezināja, ka es eksistēju.
Bet palūkojieties uz šiem cilvēkiem.
Uz tiem, kas ir ārā. Uz tām kamerām.
Kā jums šķiet, ko viņi redz, Padlsa kungs?
Džokeru.
Ak, mīļais bērns,
šodien jūs pierādījāt, ka esat tāds pats
kā tie, kas novērtēja mani par zemu.
Sākot ar Mariju Frenklinu
un beidzot ar tiem resnajiem, stulbajiem sargiem Ārkemā.
Viņi izturējās pret mani kā pret mēslu.
Bet es vairs neļaušu jums
vai jums, vai jums,
vai jebkuram citam mani apspiest.
Es esmu brīvs!
Kāpēc tu pret mani tā izturies, Artur?
Ko?
Gerij, tu man patīc.
Teicu, ka nedarīšu tev pāri, un nedarīju.
Nedarīsi man pāri?
Es vairs nevaru strādāt.
Joprojām nespēju gulēt, un man visu laiku ir bail.
Man senāk nekad nebija bail.
Man bail arī tagad, kad stāvi manā priekšā.
Todien es nespēju darīt neko.
Es jutos tik niecīgs.
Man tika atgādināts, cik bezspēcīgs esmu.
Tev ir ķēriens uz drāmu.
Tu rausti manas sirds stīgas, mazo Gerij.
Jautājumu vairs nav, jūsu godība.
Vai zini, kāda ir sajūta, Artur?
Sasodīts!
Tu darbā biji vienīgais, kurš nekad par mani nesmējās.
Tu vienīgais pret mani biji jauks.
Es teicu: jautājumu vairs nav, jūsu godība.
Labi, Padlsa kungs.
Tiesa pateicas jums par liecību.
Varat doties.
PADLSS???
ta-ta-tas arī viss, DRAUGI
Denta kungs, aiciniet nākamo liecinieku.
Vairāk liecinieku nebūs, jūsu godība.
Šī ir štata lieta.
-Pierādījumu sniegšana pabeigta. -Labi.
Tā, Fleka kungs,
varat sākt aizstāvību.
Arī aizstāvība ir pabeigta, jūsu godība.
Ko, lūdzu?
Fleka kungs, vai nevēlaties aizstāvēties?
Nē, jūsu godība. Aizstāvība ir pabeigta.
"Ta-ta-tas arī viss, draugi."
Tā, tā.
Tā.
Pietiek! Šī ir tiesa!
ARTURA FLEKA PRĀVA LIECĪBU SNIEGŠANA
Abas puses ir beigušas.
Tiesa atsāksies rīt pulksten 9.30.
Pats ieliki mums rokās uzvaru, idiot!
Izcepsies krēslā, mana dēla slepkava!
Sadedz ellē!
-Vai jums ir kas sakāms? -Artur, jūs notiesās?
Artur, šeit.
Pasmaidiet!
Kādas ir jūsu izredzes, Artur?
Ko darīsiet, ja jūs attaisnos?
Mēs uzcelsim kalnu
No maza paugura
Es sev uzcelšu kalnu
Vismaz es tā ceru
Mēs uzcelsim kalnu
Un tas būs augsts
Nezinu, kā to izdarīsim
Zinu vien, ka centīsimies
Mēs uzbūvēsim sev paradīzi
No mazas ellītes
Mēs uzbūvēsim sev paradīzi
Un es to labi zinu
-Ja es uzcelšu to kalnu -O, jā
-Ar lielu rūpību -Ar lielu rūpību
Es mūsu sapņus uznesīšu kalnā Un tur mūs gaidīs paradīze
Es uzcelšu kalnu
No mazas paradīzes
Vai sakāt jā?
Jā.
Un jūs?
-O, jā -O, jā
-Paskaties uz to kalnu -Paskaties uz to kalnu
Paskaties uz to kalnu
-Es uzcelšu kalnu -Es uzcelšu kalnu
Es uzcelšu kalnu
-O, ļauj man to uzcelt -Kalnu, kalnu, uzcelt kalnu
-Vienu augstu kalnu -Kalnu, kalnu, uzcelt kalnu
-Uzcelšu kalnu ar lielu rūpību -Kalnu, kalnu, uzcelt kalnu
Savus sapņus uznesīšu kalnā Un tur gaidīs paradīze
Uzcelšu
Es uzcelšu mums
Es uzcelšu mums kalnu
Uzcelšu mums kalnu
Uzcelsim to augstu
Kalnu, kalnu, uzcelt kalnu
-Kalnu, kalnu -Kalnu, kalnu, uzcelt kalnu
Es viņam teicu: "Man tās dienas neder."
Strādāju tikai četras dienas.
Pareizi.
Džo, kā klājas?
Viss pa vecam.
Džokers.
Kā iet Ketijai?
Tiešām viņš?
Joprojām mani zāģē.
-Jā, tā viņas dara. -Jā.
Līdz rītam, puiši.
Parādi viņiem velnu!
UZŅEMŠANA
Esmu ķezā.
Kas ir?
Kusties!
Uzmanīgāk, dārgais.
Kāpēc visi uz mani tā dusmojas?
Kustini pakaļu!
Aiziet, Artur!
Es tagad esmu advokāts!
-Tiksimies tiesā. -Aizveries.
-Un es esmu Anglijas karaliene. -Es tevi nositīšu.
Ak tā?
Celies!
Paņem aiz kājām, Mak.
Ejam.
Sagribēji kļūt par TV zvaigzni.
Šķiet, ka viņš atslēdzās.
Mērglis.
Piecel viņu kājās.
Labi, es saprotu, Džekij.
Tu gribi dzirdēt joku, jā?
Vai tiešām tu domā, ka ar savu sarkano ancuku
un nomālēto viepli esi par mums labāks?
Tev nav ne jausmas, cik grūti
ir ienest šai vietā mazliet prieka.
Es tev izstāstīšu joku par savu māti.
Vari beigt tēlot.
-Māte bija… -Mēs zinām…
-…sačakarēta. -…ka ir tikai Arturs.
-Tiešām? -Un sagājās ar vardarbīgiem vīriešiem.
Ak tā?
Un es viņai pajautāju:
"Kāpēc tu to kauslīgo puisi nepamet?"
Un viņa atbildēja: "Sit mani nost, nezinu."
Es teicu - izbeidz!
O, viņam patika!
Džekij, vai pirms tam neizmaksāsi man dzērienu?
Ejam!
-Ejam, sasodīts! -Nē!
-Ej iekšā! -Nē!
-Laid vaļā! -Velc nost to sasodīto žaketi.
Aizveries!
Novelciet viņam tās lupatas.
Džekij!
Nē!
Artur!
Nejaucies, Bulok!
Ko jūs viņam nodarījāt?
Aizveries, Rikij!
Kas notika, Artur?
Svētie jau nāk, Džekij! Svētie jau nāk!
O, kad svētie O, kad svētie
O, kad svētie soļos iekšā
Aizveries!
O, Kungs, es vēlos būt starp viņiem
Izvelc viņu laukā!
Kad svētie soļos iekšā
Nē, nē!
Nāc šurp, nolādēts!
Vai tagad viņi nāk, ko?
Pakaļa.
Vai tagad viņi nāk?
Ne tik stipri, Džekij. Atlaid, viņš smok.
Es teicu: aizveries!
Laid viņu vaļā!
-Aizveries! -Džekij, nomierinies.
Viņš ir miris.
Es turu pasauli aiz aukliņas
Sēžu uz varavīksnes
Aukliņa ir aptīta man ap pirkstu
Cik brīnišķīga pasaule un dzīve Esmu iemīlējusies
Es savu dziesmiņu dziedu
Varu aizdzīt lietu
Atliek tik pakustināt pirkstu
Skat, kā man veicas, esmu iemīlējusies
Dzīve ir tik skaista
Kamēr vien es turu to aukliņu
Es būtu tāda nejēga
Ja kādreiz to vaļā atlaistu
Es turu pasauli aiz aukliņas Un sēžu uz varavīksnes
Aukliņa ir aptīta man ap pirkstu
Cik brīnišķīga pasaule
Jā, otras tādas dzīves nav
Cik brīnišķīga pasaule un dzīve Esmu iemīlējusies
ARTURA FLEKA PRĀVA GALAVĀRDI
Fleka kungs, jūsu galavārds.
Brīdinu. Te nav nekāds komēdiju klubs.
Jūs neesat uz skatuves.
Atvainojiet.
Vai jums vajag īsu pārtraukumu?
Es gribēju iznākt te priekšā kā Džokers.
Un grasījos teikt dusmīgu runu.
Un vainot jūs visus
un ikvienu
par šo sasodīti nožēlojamo dzīvi.
Bet tam nebūtu nozīmes, jo es to vairs nespēju.
Nespēju būt tāds, kādu gribat mani redzēt.
Tās bija tikai iedomas.
Nekāda Džokera nav.
Esmu tikai es.
Es nogalināju sešus cilvēkus.
Vēlos, kaut nebūtu to izdarījis, bet izdarīju.
Neviens nezina, bet es nogalināju arī savu māti.
Uzliku viņai uz sejas spilvenu un nosmacēju.
Es tikai gribu…
Es tikai gribu uzlaist visu gaisā
un sākt jaunu dzīvi.
Mieru.
Tuk, tuk!
Kas tur ir?
Arturs Fleks.
Kāds vēl Arturs Fleks?
Te Hārlija. Atstājiet ziņu pēc signāla.
Bet, ja esat žurnālists, atšujieties.
Paldies.
Sveika, tas esmu es. Arturs.
Zvērinātie jau ir atgriezušies ar spriedumu.
Tas viņiem prasīja nepilnu stundu.
Nu, tu saproti.
Bet man atļāva tev pajautāt, vai atgriezīsies,
jo es gribu, lai esi šeit.
Es negribēju, lai aizej.
Ja tu aiziesi
Šai saulainajā dienā
Tad jau paņem sev Arī sauli līdzi
Putnus, kas lidoja Zilajās debesīs
Kad mūsu mīla dzima Un sirdis gavilēja
Un diena bija jauna Un nakts bija gara
Un mēness nekustējās Kamēr naktsputns dziedāja
Ja tu aiziesi
Bet, ja paliksi Tu piedzīvosi dienu
Kāda bijusi nav un nebūs nekad
Mēs trauksimies lietū Mēs uzvilksim buras
Es runāšos ar tavām acīm tik mīļajām
Bet, ja tu aiziesi Ej, es neraudāšu
Viss labais ir zudis līdz ar atvadām
Ja tu aiziesi
Ne me quitte pas
Ja tu aiziesi
Visi ar nepacietību gaida spriedumu
Artura Fleka prāvā.
Ja tu aiziesi
Zinu, notiks tā
Nebūs vairs nekā
Uz ko paļauties
Tikai tukša istaba
Gluži tukša telpa
Kā tas skatiens tukšais
Ko redzu tavā sejā
Es kļūtu par tava suņa ēnu
Ja tā es varētu
Palikt līdzās tev
Ja tu aiziesi
Atgādinu: lai vai kāds būs spriedums,
es necietīšu nekādus izlēcienus.
Zvērināto vecākā, varat sākt.
"Ņujorkas štata iedzīvotāji
pret Arturu Fleku",
lieta numur GC071963.
Pirmajā apsūdzības punktā mēs, zvērinātie, atzīstam Arturu Fleku
par vainīgu
-pirmās pakāpes slepkavībā… -Kārtību!
…nonāvējot Morisu Frenklinu.
Lēmums ir vienprātīgs.
Otrajā apsūdzības punktā
mēs, zvērinātie, atzīstam Arturu Fleku
par vainīgu
-otrās pakāpes slepkavībā… -Klusumu!
…nonāvējot Rendalu Klainmenhoferu.
Lēmums ir vienprātīgs.
Trešajā apsūdzības punktā
mēs, zvērinātie, atzīstam Arturu Fleku
par vainīgu…
-Beidz smieties! -…otrās pakāpes slepkavībā.
Nolādētais maitasgabals!
ARTURA FLEKA PRĀVA SPRIEDUMS
Apsēdieties!
Jūs sodīs par necieņu pret tiesu.
Apsargi, vediet viņus prom.
-Vediet prom. -Nekusties.
Slimais mērgli!
Tas esi tu.
Nāc, vecīt. Mums tevi jādabū prom.
Nāc.
Es kādu atradīšu.
Tas ir Džokers. Vari mūs aizvest prom?
Jā, lai kāpj mašīnā.
Kāp iekšā.
Apžēliņ, tiešām viņš. Kur viņu aizvest?
Brauc. Vienkārši brauc.
Tie nelieši dabūja pēc nopelniem.
Kur viņu vest? Kur man braukt?
Vienkārši izved mūs laukā, vecīt.
Pieliecies. Paliec guļus.
Paliec guļus.
Ātrāk nevari? Aiziet!
Es cenšos. Velns! Visur policisti.
Tu to paveici, vecīt. Tu to paveici!
Tu teici, ka gribi visu uzlaist gaisā. Un kāds to izdarīja!
Kaut kas traks!
Ej ratā!
Mums ir satraucošas ziņas.
Gotemas centrā nograndis spēcīgs sprādziens.
-Sasodīts. -Bumba eksplodēja pie tiesas nama…
-Ak dievs! -…kur ļaužu tūkstoši
gaidīja spriedumu Artura Fleka prāvā.
Informācija joprojām tiek precizēta.
-Pēc brīža… -Viss labi?
-…pavēstīsim… -Esi ievainots?
-…par notikumu attīstību. -Viss labi?
Viņam viss labi?
Velns! Nolādēts! Vai vari apbraukt?
Nomierinies, deg sarkanais. Viss labi.
Velns!
Nomierinies.
Tas ir tikai sākums, vecīt.
Tagad viņi nodedzinās visu pilsētu!
Nē, pagaidi. Nedari tā.
Nu taču. Kāp atpakaļ mašīnā.
Kāp iekšā.
Atgriezies!
Atgriezies, Džoker!
Velns!
Kur tu skrien?
Mēs tevi joprojām mīlam.
Mēs tevi mīlam, Džoker.
Džoker!
Lī?
Lī!
Paskat tik!
Esi apgriezusi matus.
Kāds uzspridzināja tiesas namu. Esmu brīvs.
Varam doties prom.
Tu dzirdēji?
Kāds uzspridzināja tiesas namu.
Varam doties prom.
Es aizbēgu.
Mēs nekur nedosimies, Artur.
Tas viss bija tikai iedomas, un tu padevies.
Mēs nekur nebūtu devušies.
Esmu tas pats puisis, kurā tu iemīlējies.
Tas pats, kurš noslepkavoja Mariju Frenklinu.
Nē.
Neesi.
Nekāda Džokera nav.
Tu taču pats tā teici.
Es nespēju…
Es nespēju bez tevis dzīvot.
Lūdzu. Mums būs bērns.
Izrāde, īsta izrāde
Tev sniedz
Lūdzu, izbeidz.
Prieku, un tu teiksi
Projām aizejot
Tā ir izklaide
Es vairs negribu dziedāt.
Dziesma
Kas liegi skan
-Vienkārši runā ar mani. -Vai deja
Mazliet romantiska
Runā. Lūdzu, beidz dziedāt.
Tu tici
Visam, par ko sapņojām
Tā ir izklaide
Paliec sveiks, Artur.
Aizkustinoši, vai ne?
Nāc, manu zemesriekstiņ. Es tev palīdzēšu.
Mēs neesam pūlis…
Mana atbalss, mana ēna un es
Flek! Nāc, tev ir apmeklētājs.
Cigaretes beigušās.
Jā.
Ejam!
Ei, Artur, pagaidi!
Varu izstāstīt joku, ko izdomāju?
Tas būs īss?
Jā, izstāstīšu īsi.
Labi.
Tātad bārā ienāk psihopāts
un ierauga, ka tur sēž slavens klauns. Viens pats.
Galīgi pilnā, nožēlojami.
"Neticami, ka esi šeit," viņš saka.
"Kāda vilšanās. Savulaik skatījos, kad tevi rādīja pa TV.
Ar ko tevi uzcienāt?"
Klauns pagriežas un atbild:
"Ja tu izmaksā, cienā, ar ko gribi."
"Lieliski," nosaka psihopāts.
"Tad saņem pēc nopelniem."
Jā!
Kad…
Kad es uzcelšu to kalnu
Un kādudien es to uzcelšu
Un tas Kungs sūtīs Gabrielu
Lai aizvestu mani prom
Gribu, lai mans mazais dēls
Ieņem manu vietu
Es atstāšu dēlu
Manā paradīzē uz zemes
Ar mīļā Dieva…
Žēlastību
DŽOKERS: NEPRĀTS DIVIEM
Tulkojusi Aija Apse